Pénzügy Záróvizsga tételsor 2009.

1)	A pénzügyi szolgáltatás, pénzügyi intézmények alapítása, engedélyezése, banki kockázatok, prudens működés
2)	A bankok pénzforgalomban betöltött szerepe, készpénz nélküli és készpénzes fizetési formák (bankszámla, váltó, akkreditív, készpénzkímélő fizetési módok)
3)	Külkereskedelemben használt fizetési eszközök és módok (kockázatok, kezességek és garanciák a nemzetközi bankgyakorlatban), zsirórendszer
4)	Passzív bankügyletek (betétgyűjtés, banki értékpapírok, kamatszámítás, betétbiztosítás)
5)	Aktív bankügyletek (hitel fogalma, fajtái, hitelbiztosítékok, a hitelezés folyamata lízing, faktoring, forfait ügyletek)
6)	Valuta, deviza, konvertibilitás (fogalom, árfolyam, átválthatóság, leértékelés, felértékelés, devizaügyletek: spot, prompt, termin, határidős)
7)	Pénzügyi termékek, pénzügyi piacok (tőzsde, azonnali piac, határidős piac, határidős ügyletek, opciós ügyletek, arbitrázs ügylet)
8)	Pénz a nemzetközi kapcsolatokban (devizapolitika, valuta-és devizagazdálkodás, a nemzetközi monetáris rendszer és intézményei, Nemzetközi Valutaalap, Világbank, EBRD,EIB, BIS)
9)	Államháztartás fogalma, jellemzői, alrendszerei, Közpénzügyek (központi költségvetés, helyi önkormányzatok gazdálkodása, TB, elkülönített állami pénzalapok)
10)	Beruházási javaslatok és döntések (beruházás-gazdaságossági számítások), beruházások finanszírozása
11)	Befektetések értékpapírokba (részvény és kötvény hozamai, kockázatok kezelése- portfolió)
12)	Forgóeszközök- üzletfinanszírozás (készletek, követelések, bankhitel, lízing)
13)	Az adóztatás általános jellemzői (adópolitika, adók csoportosítása, adórendszer Magyarországon, adóelmélet), az ART (adókötelezettség, adóeljárás, adóhatóságok és adózók)
14)	A személyi jövedelemadó hatálya, alanya, tárgya, mértéke, alapja, összevonandó (önálló és nem önálló jövedelmek) és külön adózó jövedelmek (egyéni vállalkozó, bérbeadás),  (bevétel, jövedelem definiálása)
15)	Az ÁFA hatálya, alanya, alapja, mértéke, adómentesség, adólevonás, visszaigénylés, megfizetés, jövedéki adók
16)	A Társasági adó (célja, alapelvei, alanyai, alapja, mértéke, adókedvezmények, bevallás, befizetés)
17)	Az EVA alanya, alanyiság feltételei, nyilvántartások, alapja és mértéke, összefüggése más adónemekkel
18)	A helyi adók rendszere (típusai, alapja, tárgya, mértéke, befizetése, bevallása)
19)	A társadalombiztosítás rendszere (járulékok, mértéke, adókötelezettség, bevallás, befizetés)
20)	Egyéb adók, illetékek (munkaadói, munkavállalói járulék, gépjárműadó, szakképzési hozzájárulás, környezetvédelmi termékdíj, illetékek)
21)	Rövid és hosszú távú finanszírozási formák típusai és jellemzőik
22)	Kontrolling és a belső ellenőrzés szerepe a vállalkozások életében
23)	A jegybank szerepe és funkciói
24)	Az euró bevezetésének kérdései
25)	A vállalat üzleti értéke, értékelése
26)	A pénzmosás jelentősége, és az ellene való küzdelem lépései

1)	A pénzügyi szolgáltatás, pénzügyi intézmények alapítása, engedélyezése, banki kockázatok, prudens működés 

2)	A bankok pénzforgalomban betöltött szerepe, készpénz nélküli és készpénzes fizetési formák (bankszámla, váltó, akkreditív, készpénzkímélő fizetési módok)
A forgalomban levő pénz folyamatos körforgást végez, mert egyik pénztulajdonostól a másikhoz áramlik, miközben fizetések teljesítésére kerül sor, így tölti be a fizetési forgalmi feladatát. A fizetési forgalmat úgy fogalmazhatjuk meg, mint a pénztulajdonosok közötti pénzmozgások összességét. A fizetési forgalom lebonyolítását a kereskedelmi bankrendszer vállalta magára. 
A forgalomban levő pénz két fő technikai formát ölt: 
-	készpénz és 
-	számlapénz formát. 
Ennek megfelelően a fizetési forgalom is kétféle lehet:
-	készpénzforgalom és
-	készpénz nélküli vagy számlapénzforgalom
(a két forma gyakran átalakuláson megy át, a készpénzből számlapénzzé és fordítva).
A fizetési forgalom lebonyolítását a forgalom irányát tekintve két részre oszthatjuk, lehet:
-	belföldi pénzforgalom és
-	külföldi (nemzetközi) pénzforgalom.
Számlapénzforgalom:
Az ügyfelek számlanyitási igényükkel megkeresnek egy kereskedelmi bankot, amely bank egy speciális, a fizetési forgalom lebonyolítását lehetővé tevő ún. elszámolási számlát nyit számukra: átutalás, jóváírás. 
Folyószámla: az ügyfél többet fizethet ki, mint amennyi pénze van, a különbözetet a bank hitelezi.
Folyószámlahitel: a rendelkezésre álló hitel. 
A készpénz nélkül fizetési forgalom lebonyolítása a bankok egyik legfontosabb szolgáltatása. A pénzintézeten keresztül történő pénzforgalom lebonyolításának feltétele, hogy a bank ügyfelével számlaszerződést kössön. 

A/ A leggyakrabban előforduló számlaszerződések:

•	Bankszámlaszerződés: a bankszámlaszerződéssel a pénzintézet arra vállal kötelezettséget, hogy a vele szerződő fél pénzeszközeit nyilvántartja, pénzforgalmát lebonyolítja (elszámolási számla). A pénzintézet a számlatulajdonos a számla javára, ill. terhére elszámolt összegekről, a számla egyenlegéről a szerződésben meghatározott módon, időben számlakivonattal vagy a számla forgalmáról kiállított más elszámolási móddal értesíti. A számlavezető bank az elszámolási számlán fennálló napi követel egyenlege alapján a számlatulajdonosoknak kamatot fizet, a számla kezeléséért, a bankszámlaszerződést határozatlan időre kötik és azt a szerződésben foglaltak szerinti lehet felbontani (általában 30 napi felmondási idővel). 
A számlanyitás okmányai:
a)	társaságok esetén:
-	cégbírósági bejegyzés
-	társasági szerződés vagy alapító okirat
-	adóbejelentkezési lap (adószám, KSH szám) 
-	külkereskedelmi engedély
-	közjegyzővel hitelesített „aláírási címpéldány”, amely a számla feletti rendelkezni jogosultak aláírásait, továbbá azt tartalmazza, hogy a számla felett egy személy vagy többen együtt jogosultak rendelkezni

b)	egyéni vállalkozások esetén:
-	cégbírósági bejegyzés
-	vállalkozói igazolvány (vagy személyi, vagy útlevél, vagy tartózkodási engedély).
A társaságok és az ÁFA fizetésre kötelezett személyek kötelesek bankszámlát nyitni. Akárhol és akármennyit nyithatnak, kivéve a költségvetési szervek, amelyeknek csak egy számlájuk lehet, ill. bizonyos gazdasági társaságok (pl. csődeljárás indult ellene). 
Bankszámla feletti rendelkezés: ezen a számláról való fizetést értjük. A bankszámla feletti rendelkezéshez 2 személy aláírása szükséges. A pénzügyi fedezet hiányában: részfizetés, fedezetlen megbízások sorba állítása, résztörlesztés, soron kívüli teljesítés. Fizetési határidő: szabadon megállapított, de a kereskedelmi hitelezés maximum 1 év. 

A bankszámla feletti rendelkezés lehet
-	Közvetlen rendelkezés: azt jelenti, hogy a bankszámla tulajdonosa a számlavezető bankot szólítja fel a teljesítésre az általa kiállított formanyomtatvány felhasználásával. 
-	Közvetett rendelkezés: esetén a bankszámla tulajdonosa a jogosult részére ad a bankszámla feletti rendelkezésre vonatkozó okmányt, amelyet a jogosult nyújt be a számlavezető bankjához, felszólítva ezzel a fizetés teljesítésére. 
A bank a beérkezés sorrendjében teljesít, ha nincs más kikötése az ügyfélnek. 

Léteznek azonban soron kívül teljesítendő megbízások: 
-	a hitelintézet téves bejegyzése (saját korrekció),
-	a számlatulajdonos gazdasági tevékenységén kívül eső követelésének teljesítése pl. gyerektartás,
-	a már végrehajtható bírósági és közigazgatási határozat alapján teljesítendő megbízás,
-	TB, adó, vámkövetelések,
-	közjegyzői okiraton alapuló követelések. 
A fizetést akkor kell megtörténtnek tekinteni, amikor a pénzintézet a fizetésre kötelezett bankszámláját megterheli. A bankszámla megszűnik, ha
-	a gazdálkodó szervezet megszűnik,
-	a vállalkozói igazolványt bevonják,
-	a bank vagy az ügyfél felmondja a szerződést. 

•	Folyószámla szerződés: a felek arra vállalnak kötelezettséget, hogy meghatározott jogviszonyból származó kölcsönös pénzkövetelésüket egységes számlán számolják el. 

•	Folyószámla-hitelszerződés: a pénzintézet és a gazdálkodó szervezet akkor kötnek, ha a gazdálkodó szervezet fizetőképessége meggyengül, likviditási zavarok állnak elő. A hitelszerződéssel a gazdálkodó szervezet elszámolási számláját folyószámlává alakítja át. A folyószámlahitelt a nyitott hitelkeret erejéig lehet igénybe venni általában rulírozó jelleggel. 

•	Csekkszerződés: a csekkszerződés tárgya lehet elszámolási csekk, illetve készpénz fizetésre szóló csekk kibocsátása. A pénzintézet a csekkszerződés megkötésekor, vagy azt követően bármikor a számlatulajdonos kívánságára elkülönített csekkfedezeti számlát nyit. 

Számlatípusok:
-	Alapvető- vagy főszámla: elszámolási betétszámla, folyószámla.
-	Al- vagy elkülönített számlák: fedezeti számlák (csekkfedezeti, váltófedezeti stb.), hitelszámlák, kártyaszámlák (debit számlák esetében), letéti számlák, utazási számlák. 
-	Alaptőke letéti számla (törzstőkét viszik fel a vállalatok): ideiglenes alaptőke letéti számla (forgalom nem végezhető rajta, befizetés és átvezetés, mivel a számla a jegyzési időszakban él; mikor a cégbíróságra már beérkeztek az okiratok) szabályos alaptőke letéti számla. 
-	Telepi számlák (a cégnek egy másik helységben van telepe): csak készpénz felvételére szolgál, általában kifizetéseket (pl. bér) utalnak át.
-	Loro számlák: forrásszámlák „a ti számlátok nálunk”, az ügyfeleknek vezetik a számlát.
-	Nostro számlák: eszközszámlák „a mi számlánk nálatok”, hitelintézet vezet más hitelintézetnél vagy a jegybanknál számlát.

B/ A belföldi pénzforgalom lebonyolításának módozatai:

•	Készpénzfizetés
A készpénzfizetést a következő módokon lehet teljesíteni:
-	a pénzösszeg közvetlen átadásával,
-	az összegnek a jogosult bankszámláján teljesített készpénzbefizetéssel, 
-	az összegnek belföldi postautalvánnyal vagy készpénz átutalási megbízással a jogosult részére való továbbításával,
-	az összegnek a jogosult részére kifizetési utalvánnyal történő kifizetésével,
-	pénzforgalmi betétkönyv felhasználásával,
-	postai küldemény utánvételezésével.
Készpénzfizetés: a bankszámlára a számlavezető bank pénztáránál és a postahivataloknál történhet. Megállapodás alapján mód van arra, hogy a bankok egymásnál vezetett bankszámlára befizetéseket fogadjanak el. Adott bank számára bármely erre kijelölt pénztáránál befizetést lehet teljesíteni az erre rendszeresített különféle befizetési lapokkal. Postahivataloknál történő befizetés átutalási postautalvánnyal lehetséges (készpénz átutalási megbízás), amely a nagy összegű „zsákos” befizetésekre is rendszeresített. Készpénzfizetések a bankszámláról két csoportot alkotnak: 
a)	A készpénzfelvételre több megoldási mód is lehetséges, ezek:
-	Készpénzfelvételi utalvány: amelynek segítségével kizárólag a számlavezető bankfióknál lehet készpénzhez jutni. A nyomtatványt a számlavezető bankszervezet bocsátja rendelkezésre. Amennyiben a számlatulajdonos nem rendelkezik készpénzfelvételi utalvánnyal, részére kifizetés teljesíthető készpénzfelvételi lappal. 
-	Esetenkénti átutalás: alkalmazására akkor kerül sor, ha adott cég központi egysége mellett más helységben kisebb egysége működik és ennek pénzellátását kell megszervezni.
-	Felvásárlási készpénzutalvány: célszerű alkalmazni a mezőgazdasági termékek felvásárlásával foglalkozó számlatulajdonos telepein, illetve felvásárlási helyén. Füzet jellegű, az összeg határát az utalványon nyomdai úton feltüntetett felső értékhatár jelenti. Kibocsátására csak keretösszeg elkülönítése esetén kerülhet sor. A felvett pénzösszeggel a bank utólag terheli a számlatulajdonos számláját. 
-	Csekkel történő fizetés: ehhez csekkszerződés szükséges. 

b)	Készpénzkiutalások, ekkor más gazdálkodó egység számára történik kifizetés, amely a következőképpen valósulhat meg:
-	Hitelintézeti postautalvány (ún. kifizetési utalvány, készpénzfizetés bankszámláról): amelyben a számlatulajdonos megbízza a bankot, hogy számlája terhére posta útján a címzettnek az utalvány összegét fizesse ki (30 napig érvényes). 
-	Távirati postautalvány: a postahivatal útján történő kiutalásokra alkalmazott. Alkalmazására az előzőekben felsoroltak jellemzők. Ezzel a megoldással min. 1000 Ft, max. 50.000 Ft kifizetése teljesíthető.
-	Pénzforgalmi betétkönyv: arra szolgál, hogy ha a számlatulajdonos nem a hitelintézet székhelyén működik, a pénzellátása akkor is folyamatos és biztonságos legyen. Ez egy nem kamatozó betétkönyv, amit a postahivatal vezet. A bankszámláról a pénzforgalmi betétkönyvre az ellátmány összegek hitelintézeti postautalvánnyal, illetve távirati postautalvánnyal továbbíthatók. 

•	Készpénz nélküli fizetés
Amennyiben a jogszabály ellenkező kikötést nem tartalmaz, a felek a fizetési elszámolás módjában szabadon állapodhatnak meg, ezt szerződésben kell rögzíteni. Formái: 

a)	Átutalási megbízás (átutalás lehet egyszerű és csoportos): a fizetésre kötelezett (adós, vevő) írásban, a megfelelő formanyomtatványon megbízást ad a banknak, hogy bankszámlája terhére , a jogosult javára a megbízáson szereplő összeget számolja el. Az átutalás tehát a kötelezett által kezdeményezett fizetési módozat. A megbízásnak nincs értékhatára, kivételt a távirati megbízás jelent, ahol a határ 10.000 Ft. 
Az átutalás lebonyolítása:
-	A fizetésre kötelezett megküldi az átutalási megbízást az elszámolási számláját vezető banknak.
-	A bank megterheli a fizetésre kötelezett bankszámláját.
-	A bank átutalja a pénzt a jogosult bankjának.
-	A jogosult bankja jóváírja a megbízáson szereplő összeget a jogosult bankszámláján.
-	A jogosult bankja értesíti a jogosultat a megbízás teljesítéséről. 
Az átutalás a kötelezett számára kedvezőbb forma, hiszen a fizetést ő kezdeményezi. Alapja a bizalom és a hosszú távú üzleti kapcsolat. Belföldi és külföldi fizetési forgalom egyaránt használatos. Ha a felek fizetési határidőt nem kötnek ki, a határidő a számla elküldésétől számított 8 nap. A csoportos átutalási megbízás: a kötelezett számlavezető banknál megkötött szerződésben foglalt helyen és módon benyújtható. 
b)	Beszedési megbízás (inkasszó): az inkasszó a hitelező (jogosult) által kezdeményezett fizetési módozat, amelyben a jogosult megbízza a bankszámláját vezető hitelintézetet, hogy számlája javára, a kötelezett bankszámlájának terhére meghatározott, okmányokkal igazolható összeget számoljon el. Több formája érvényesíthető, ezek:
-	Határidős beszedési megbízás: benyújtásáról a kötelezett bankszámláját vezető bank – annak teljesítése előtt – értesíti a kötelezettet és rendelkezése szerint jár el. Amennyiben a kötelezett a kifogásolási határidőn belül (8 munkanap) kifogásolási jogával és, a teljesítés elmarad. Amennyiben a kifogásolás elmarad a bank a kötelezettséget teljesíti. A határidős inkasszó értékhatár nélküli. 
-	Azonnali (prompt) beszedési megbízás: teljesítéséhez nem kell a kötelezett előzetes beleegyezése, a teljesítésre az inkasszó benyújtásakor azonnal sor kerül (ha van pénz a számlán). A bank addig fogadja ezeket a megbízásokat, amíg a kötelezett az erre vonatkozó felhatalmazást írásban vissza nem vonja. Azonnali inkasszóval a következő esetekben lehet élni: 
-	jogszabály írja elő az alkalmazását (jogerős határozatokból eredő fizetési kötelezettség),
-	a felek ebben állapodtak meg, és ezt a kötelezett bejelentette a bankjánál,
-	egyes váltókövetelések teljesítésekor.
-	Váltóinkasszó: azonnali inkasszó + váltó.
-	Csoportos inkasszó: meghatározott helyen, módon és gyakorisággal kell benyújtani a megbízást a számlavezető hitelintézet részére. 
Az érvényben lévő szabályozás szerint a megbízás alsó határa 20.000 Ft. 
Az inkasszó lebonyolításának folyamata:
Ha a kötelezett nem kifogásol (negatív akcept):
-	1. lépés: A beszedési nyomtatvány 1. példányát a jogosult megküldi a bankszámláját vezető pénzintézetnek. Ezzel a jogosult megbízást ad követelésének beszedésére.
-	2. lépés: A jogosult a megbízás 3. példányát megküldi a kötelezettnek. Ezzel értesíti a kötelezettet, hogy a csatolt okmányokon alapuló követelése érvényesítésére határidős inkasszót nyújtott be a fizetésre kötelezett bankszámlája terhére (a 2. példány a jogosultnál marad). 
-	3. lépés: A kezdeményezett bankja az 1. példányt eljuttatja a kötelezett bankjának.
-	4. lépés: A kötelezett bankja értesíti ügyfelét arról, hogy bankszámlája terhére határidős beszedési megbízást nyújtottak be.
-	5. lépés: A kötelezett nem élt kifogásolási jogával, az elszámolás megtörténik. 

Ha a kötelezett kifogásol (pozitív akcept):
-	A 4. lépésig megegyezik. 
-	5. lépés: A fizetésre kötelezett kifogásolási nyilatkozatot nyújt be, melynek 1. és 2. példányát megküldi a számláját vezető pénzintézetnek (3. példány nála marad).
-	6. lépés: A fizetésre kötelezett bankja a 2. példányt megküldi a jogosult számlatulajdonosnak a számláját vezető pénzintézeten keresztül. A fizetési megbízást benyújtó így értesül arról, hogy a beszedési megbízás ellen kifogásolási nyilatkozatot nyújtottak be. 
c)	Akkreditív (okmányos meghitelezés): az okmányos meghitelezéssel a pénzintézet (nyitóbank, vevő bankja) saját nevében arra vállal kötelezettséget, hogy ha a kedvezményezett (eladó) meghatározott időn belül a meghatározott okmányokat hozzá benyújtja, akkor az okmányos meghitelezésben meghatározott összeget – az okmányok megfelelőssége esetén – részére megfizeti. A pénzintézet a fizetést átutalással teljesíti. 
Mindig két jogügylet áll mögötte:
-	van egy érvényes adás-vételi szerződés az ügyfelek között,
-	illetve a vevő, az eladó és a vevő bankja között jön létre jogügylet.
Az akkreditív ügylet létrejöttéhez minimum 3 fél szükséges:
-	A vevő, aki az adás-vételi szerződésben vállalt kötelezettségének megfelelően akkreditív nyitására megbízást ad bankjának és ezzel egyidejűleg biztosítja a fizetés teljesítéséhez szükséges fedezetet.
-	Az akkreditívet nyitó bank (vevő bankja), amely a vevőtől az akkreditív nyitására kapott megbízás és a fedezet alapján megnyitja az akkreditívet. Akkreditív nyitáson a banknak azt a tevékenységét értjük, amellyel levélben kötelező fizetési ígéretet tesz az eladónak. 
-	Az akkreditív kedvezményezettje, az eladó, akinek a bank a megfelelő akkreditív okmányok ellenében a fizetést teljesíti. 
Gyakran előfordul, hogy a folyamatba belép az eladó bankja is, amely az ügyletben lehet:
-	Második vagy bekapcsolt bank
-	Avizáló bank (közvetítő): amely megvizsgálja és továbbítja az okmányokat. Az akkreditív nyitásáról az eladót értesíti. 
-	Megerősítő bank (igazoló, confirming): amely igazolja az akkreditívet. A bank megvizsgálja, hogy az akkreditívet nyitó bank megfelelő biztosítékot jelent-e az eladó számára. Amennyiben az akkreditívet nyitó bank elfogadható biztosítékot jelent, a nyitó bank fizetési kötelezettségvállalását megerősíti azáltal, hogy a maga nevében is kötelezettséget vállal az eladó felé arra, hogy adott esetben fizetni fog. 
-	Fizető bank: amely az akkreditívet nyitó bank felkérésére ellátja a fizető bank szerepét. Az eladó számára előnyös, ha saját bankja látja el a fizető bank szerepét, mert késedelem nélkül hozzájut követeléséhez.
-	Negociáló bank: amely az eladó felkérésére, saját költségére és kockázatára megveszi az eladótól az akkreditív okmányokat. Ezzel magára vállalja az eladónak az akkreditívből eredő kötelezettségeit és megszerzi jogait, azzal a feltétellel, hogy az eladó követeléseiből kamatot és bankköltséget von le. A negociáló bank azért előnyös az eladónak, mert nem kell megvárnia az okmányoknak az akkreditívet nyitó bankhoz történő beérkezését, már akkor pénzhez jut, amikor a bank megvásárolja tőle a követelését. 
-	Akceptáló bank: amely kötelezi magát váltó elfogadására a nyitó bank megbízásából és esedékességkor történő kifizetést vállal. 
Az akkreditív lebonyolításának folyamata:
-	Az eladó és a vevő megköti az adásvételi szerződést.
-	A vevő megbízást ad bankjának akkreditív nyitására és biztosítja a fedezetet.
-	A vevő bankja értesíti az eladó bankját az akkreditív nyitásáról.
-	Az eladó bankja ellátja az avizálással és igazolással kapcsolatos feladatokat.
-	Az eladó leszállítja az árut a vevőnek. 
-	Az eladó megküldi az okmányokat a bankjának.
-	Az eladó bankja jóváírja az ellenértéket, az eladó bankszámláján.
-	Az eladó bankja megküldi az okmányokat és a terhelési értesítést a vevő bankjának.
-	Az akkreditívet nyitó bank megküldi az okmányokat a vevőnek az áru kiváltásához. 

d)	Elszámolási csekk: az elszámolási csekkre a bank készpénzfizetést nem teljesít. Az elszámolási csekket az különbözteti meg a többi csekktől, hogy a kibocsátó a csekkre átlós irányban ráírja „elszámolásra”. Az ilyen csekkre a címzett fizetést jóváírással, átutalással teljesít. Ebből következik, hogy elszámolási csekkel fizetést teljesíteni akkor lehet, ha a kedvezményezett (jogosult) is rendelkezik bankszámlával. 
•	Készpénz kímélő fizetési mód
A készpénzkímélő fizetési mód jellemzője, hogy a bankszámla tulajdonos számlájáról készpénz nélküli fizetéseket teljesíthet. Készpénzkímélő eszközök: bankkártya, hitelkártya, csekk. Készpénzkímélő fizetési rendszert a pénzintézet csak az MNB előzetes engedélyével vezethet be. Lebonyolítására nézve a kibocsátó pénzintézet üzleti szabályzata illetve a pénzintézettel kötött szerződések az irányadók. 

a)	Bankkártya: olyan fizetési eszköz, amelyet a kártya kibocsátására jogosult pénzintézet bocsát ki és amellyel a kártya birtokosa bankszámlájáról készpénzt vehet fel, vagy tényleges vásárlásainak, valamint az általa igénybevett szolgáltatásoknak ellenértékét kiegyenlítheti. A bankkártyával fizetni csak olyan kereskedelmi, illetve szolgáltatási szervezetnél lehet, amely a bankkártyát fizetésként alkalmazó rendszerhez szerződéssel csatlakozott. A bankkártya az ügyfél birtokában van, de a kártya a kibocsátó pénzintézet tulajdonát képezi és azt a kibocsátó a kártyabirtokostól bármikor visszavonhatja. A bankkártyát átruházni nem lehet. A bankkártya birtokosának gondoskodnia kell arról, hogy a bankszámláján a kártyával történő fizetések fedezete mindenkor rendelkezésre álljon. Amennyiben a kártyabirtokos a bankszámláját megszünteti, a bankkártyát a kibocsátó pénzintézetnek visszaszolgáltatni köteles. 
A bankkártya alkalmazásának előnyei:
-	A kártyabirtokosnak nem kell magánál készpénzt tartania fizetéseinek teljesítéséhez.
-	Készpénzt vehet fel a „pénzkiadó” automatákból akkor is, amikor a banki folyószámlájához nem tud hozzáférni, mert a bank éppen zárva van.
-	Kényelmes, az előre nem tervezett vásárlások is könnyedén elvégezhetők.
-	Biztonságos, hologram, kártyaszám, biztonsági karakter, aláírási panel, mágnes csík.
-	Gazdaságos, a pénz kamatozik.
-	Olcsó, a vásárlásra nincs tranzakciós díj.
-	Nemzetközi a konvertibilis kártyákkal a világon több millió helyen lehet fizetni az adott ország valutájában.
-	Elegáns fizetési mód.
b)	Hitelkártya (értékpapír): tulajdonosa jogosult minden olyan üzletben – amellyel a hitelkártya társaság megállapodást kötött – a hitelkártya felmutatásával és a számla aláírása ellenében vásárolni hitelben árut, illetve szolgáltatást igénybe venni, az adott ország valutájában. Alapvetően annyiban különbözik a bankkártyától, hogy a hitelkártyát kibocsátó pénzintézet a kártya birtokosának egy meghatározott időtartamra a hitelkártya szerződésben rögzített hitelkeretet bocsát rendelkezésre. A kártya birtokosa a hitelkereten belül a hitelkártyával fizetést teljesíthet. A bank számára bevételt jelentenek az üzletágból származó kamatok, a hitelkártyák használatáért beszedett díjak. A hitelkártya elfogadójának előnyt biztosít, hogy a kártya kibocsátója számára a fizetést garantálja. A kereskedő mentesül a hitelnyújtásból, és a nemfizetésből eredő kockázatoktól. A kártyabirtokos hasonló előnyöket élvezhet, mint a bankkártyánál. 
c)	Csekk: olyan értékpapír, amelyen a csekk kibocsátója arra utasítja a címzettet, hogy a csekk tulajdonosának a csekken feltüntetett összeget fizesse meg. A csekk kiállítható névre vagy bemutatóra szólóan. A névre szóló csekket forgatással lehet átruházni, a bemutatóra szóló csekket egyszerű átadással. 
A csekkel történő fizetés szereplői:
-	A csekk kiállítója vagy kibocsátója, aki fizetésre szólítja fel a bankját.
-	A csekk kifizetője, akit felszólítanak (utalványozott).
-	A csekk birtokosa, a kedvezményezett (utalványos).
-	Csekk-kezes, aki nyilatkozatával kezességet vállal a csekk összegére. 
A csekk törvényes kellékei:
-	a csekk elnevezés az okirat szövegében,
-	a pénzösszeg kifizetésére szóló feltétlen meghagyás,
-	a fizetésre kötelezett neve,
-	a fizetési hely megjelölése,
-	a csekk kiállításának ideje, helye,
-	a kibocsátó aláírása. 
A csekkel történő fizetés folyamata: 
-	A csekk kibocsátója csekkszerződést köt bankjával.
-	A bank csekkfüzetet bocsát ügyfele rendelkezésére.
-	A kibocsátó tartozásának kiegyenlítésére kiállít egy azzal megegyező összegű csekket a kedvezményezett részére.
-	A kedvezményezett a csekket fizetésre bemutatja a címzett banknál. 
Csekk-kártya: alkalmazása során a kártyarendszerben résztvevő bankok kötelesek a szabályszerűen kiállított csekkre készpénzt kiszolgáltatni még akkor is, ha a kiállító bankszámláján adott időpontban fedezet nem áll rendelkezésre. 
Utazási csekk: fix összegről szóló előre gyártott csekk, amelyet nemzetközileg jó hírnévvel rendelkező utazási irodák, illetve bankok bocsátanak ki. A külföldi utazásoknál valutát helyettesít. A kedvezményezett a csekket átvételkor köteles aláírni. Beváltáskor ismét alá kell írni, mert csak a két aláírás egyezősége esetén történik meg a kifizetés. 

3)	Külkereskedelemben használt fizetési eszközök és módok (kockázatok, kezességek és garanciák a nemzetközi bankgyakorlatban), zsirórendszer

Külkereskedelemben használatos fizetési módok
Külkereskedelmi tevékenység a termékek, szolgáltatások exportja és importja.
Akkreditív
-	átruházható: a kedvezményezett maga helyett más kedvezményezettet is megjelölhet
-	feltöltődő: lehetővé teszi a folyamatos szállítások lebonyolítását az eladó és a vevő között
-	back – to – back: két egymáshoz kapcsolódó akkreditívet jelent, ahol az első akkreditív fedezi a második akkreditívet
-	készenléti: azon a feltételezésen alapul, hogy a vevő eleget tesz fizetési kötelezettségének
Kereskedelmi hitellevél: A kibocsátó bank arra vállal kötelezettséget, hogy az okmányok bármelyik birtokosának kifizeti a hitellevélen feltüntetett összeget.
Okmányos beszedvény (inkasszó): Az eladó megbízza bankját, hogy a leszállított exportáru ellenértékét a vevőtől az átadott okmányok alapján szedje be, és fizetés esetén az okmányokat adja át a vevőnek.
Nyitott inkasszó: az eladó az árut közvetlenül a vevőnek juttatja el, az áruokmányokat bankjának küldi meg.
Nyitva szállítás: Az eladó az árut közvetlenül a vevőnek küldi meg. 	A vevő akkor fizet, ha az áru a birtokába kerül.
Halasztott fizetési átutalás: A vevő az áru átvétele után teljesít fizetést, ami céghitelt jelent.
	Nyitott céghitel: az eladó a vevőtől független biztosítékot nem kap.
Fedezett céghitel: az eladó a vevőtől független biztosítékkal rendelkezik, pl. bankgarancia.
Zsírórendszer: A bankok a külső klíringkörbe tartozó elszámolásforgalmat bonyolítják le.
Külső klíringkör: a különböző bankok számlatulajdonosai közötti elszámolás-forgalom.

4)	Passzív bankügyletek (betétgyűjtés, banki értékpapírok, kamatszámítás, betétbiztosítás)
Passzív bankügyletek
Bankközi hitelek
	A pénzpiaci hitelek körébe tartoznak:
•	hitelintézet másik hitelintézetnek nyújt
•	hitelintézet másik hitelintézettől felvesz
A hitelintézet azért vesz fel banki hitelt, hogy:
•	visszahitelezéshez pénzforrást szerezzen
•	átmeneti pénzügyi egyensúlytalanságát megszüntesse
•	fizetési kötelezettségeit rendezze
A pénzpiaci hitelek rövid futamidejűek.
Repo ügylet: Visszavásárlási megállapodás, melynek tárgya:
•	meghatározott értékpapírnak, meghatározott időben, meghatározott árfolyamon történő eladása, majd
•	előre meghatározott későbbi időben, előre meghatározott árfolyamon történő visszavásárlása.
Penziós ügylet: Penzióba vagy vevő lehet hitelintézet, pénzügyi vállalkozás, gazdálkodó szervezet.
Valódi penziós ügylet: A penzióba adó a tulajdonában lévő vagyontárgyat átruházza a penzióba vevőre azzal a feltétellel, hogy a penzióba vevő a vagyontárgyat meghatározott időpontig meghatározott áron visszaadja.
Nem valódi penziós ügylet: A penzióba vevő nem köteles a vagyontárgyat visszaadni.

Betétgyűjtés, betétügyletek
Betétgyűjtés: mások pénzének kamat vagy más hozam ellenében, látra, vagy meghatározott időpontra szóló, visszafizetési kötelezettséggel történő elfogadása.
Bankbetét: kamat vagy más hozam ellenében elhelyezett pénz, amit a hitelintézet köteles visszafizetni.
Betéti kamat: a betétet elfogadó hitelintézet által a betétesnek a betét után fizetendő díj.
Fix kamatozású betét: előre meghatározott mértékű kamata a betét élettartama alatt nem változtatható meg.
Változó kamatozású betét: a kamatláb aszerint változik, hogy a betétes mekkora összeget helyez el a hitelintézetnél.
Betétügyletek csoportosítása: 
I.	Lejárat szerint:
1.	Rövid lejáratú (éven belüli)
2.	Középlejáratú (1-3 év)
3.	Hosszú lejáratú (3 éven túli)
II.	Kamatozás szerint:
1.	Fix kamatozású (a kamatot tőkésítik)
2.	Változó kamatozású (a kamatot nem tőkésítik)
III.	Felmondás szerint:
1.	Felmondás nélküli (látra szóló betét)
2.	Felmondható (határozott időtartamra lekötött, de felmondható)
3.	Nem felmondható (határozott időtartamra lekötött, fel nem mondható)
IV.	Pénznem szerint:
1.	Forintbetét
2.	Devizabetét
V.	Rendelkezési jogosultság szerint:
1.	Bemutatóra szóló
2.	Fenntartásos
VI.	Kezelési-nyilvántartási forma szerint:
1.	Könyves
2.	Fenntartásos

Felmondható betét:
-	látra szóló: a betéttulajdonos a betét felett bármikor rendelkezhet. Alacsony kamat.
-	Meghatározott időtartamra lekötött: a betétes a betétet bármikor felmondhatja.
Forintbetét: Nemzeti fizetőeszközben elhelyezett betét.
Devizabelföldi: forintbetétet elhelyezhet minden belföldi illetőségű, betétgyűjtésre jogosult hitelintézetnél.
Devizabelföldi: belföldön forintbetétet elhelyezhet konvertibilis kamatozó, vagy nem kamatozó, nem konvertibilis bankszámlán.
Devizabetét: Külföldi fizetőeszközben elhelyezett betét. Devizaszámlán betétet elhelyezni csak konvertibilis pénznemben lehet. A devizaszámlán elhelyezett betét átváltható más konvertibilis devizára, és más nemzeti fizetőeszközre.
Bemutatóra szóló betét: A betétet és annak kamatát a hitelintézet annak fizeti ki, aki a követelést igazoló okiratot bemutatja.
Fenntartásos betét: Tulajdonosa fenntartja magának, vagy az általa megnevezett személynek a betét feletti rendelkezés jogát.
Könyves betét: Az a betét, amelyről a betét elfogadója betétkönyvet állít ki, és a betéttel kapcsolatos pénzmozgásokat a betétkönyvben is nyilvántartja.
Számlabetét: Betétszerződés alapján nyitott betétszámlán elhelyezett betét. Csak névre szóló lehet, de a számlára befizetést bárki teljesíthet.
Takarékbetét: Magánszemélyek részére kialakított takarékossági forma.
A hitelintézet a takarékbetét után kamatot, nyereménybetét esetén a sorsolás eredményétől függően nyereményt fizet.

Kamatszámítási módszerek
Kamat egy évre
Felnövekedett összeg = betét összege x (1 + kamatláb)
FV = C(1+r)

Kamat napokra
Kamat = 

Több évre elhelyezett betét, kamat tőkésítése évente

5)	Aktív bankügyletek (hitel fogalma, fajtái, hitelbiztosítékok, a hitelezés folyamata lízing, faktoring, forfait ügyletek)
1.	A banki hitelezés folyamata.

Hozam és kockázat viszonya, a hitelbírálat a kockázat becslését jelenti.
SCOREing: pontozás:
Objektív, számszerű (mérlegadatok)
Objektív, nem számszerű (pl. menedzsment végzettsége, szakmai múltja, szervezeti kiépízettség)
Szubjektív (viselkedés, együttműködés, vállalati légkör) alapján. Utóbbi súlya 25-35 % is lehet, banktól függően

Hitelstratégia: annak meghatározása, hogy a bank milyen piacokat, termékeket, ügyfeleket, ágazatokat és működési területeket célozzon meg és fejlesszen ki, miközben versenyelőnyöket keres az ugyanazon piacon működő bankokkal szemben. Az igazgatóság feladata a bank általános stratégiájának kialakítása, de nem feladata az egyes egységek üzleti tervének részletes kidolgozása. Az egyes egységek vezetői azért készítenek üzleti tervet, hogy abban összpontosítsanak a működésüket érintő versenykihívásokra és a bak forrásainak legjobb elosztására. Minden fióktól meg kell követelni, hogy elkészítse a saját középtávú (3-5 év) üzleti tervét, amelynek erősebbe kell koncentrálnia az elkövetkezendő évre. Az érintett vezetőkkel folytatott megbeszélések után ezeket a terveket összegezni kell és érvényesíteni a hitelpolitikában. 

Hitelpolitika: kialakítására akkor kerülhet sor, ha az igazgatósága már meghatározta a hitelstratégiát és elfogadta az ellenőrzési és a lebonyolítási rendszert a hitelkockázat kezelésére. Az igazgatóság elsőként meghatározza a bank stratégiáját és azt, hogy ez miként vonatkozik a hitelre. A legfelsőbb bankvezetés ekkor felelősséget vállal a hitelosztály szervezetének felső szintű tevékenységeiért és a hitelkeret rendszerének kialakításáért. Végül a hitelosztály és a fiókok tisztviselői rendezik a bank azon műveleteinek és portfolióinak kérdését, amelyek a hitelre, pontosabban a hitel értékelésére, árának meghatározására, engedélyezésére, figyelésére és behajtására vonatkoznak. Folyamata: 

•	A hitelosztály szervezetének kialakítása

A hitelosztály szervezeti felépítését az igazgatóság határozza meg a következő tényezők alapján: 
-	A bank által kínált termékek és szolgáltatások.
-	A bank mérete és területi elosztása.
-	A hitelosztály beszámolási kötelezettsége: az az általános gyakorlat, hogy azok a személyek értékelik a hitelosztály teljesítményét, akikhez a hitelosztály tartozik.
-	A hitelportfolió sajátosságai: azoknak a bankoknak a felépítése, amelyek kevés, de nagy összegű hiteleket nyújtanak, különbözik azokétól, amelyek nagyszámú, de kis összegű hiteleket nyújtanak. Az előző típusú portfolió jobban centralizált hitelosztály-szervezetet eredményez, míg az utóbbi típusú portfolió regionális bázisú, decentralizált szervezethez vezet. 
-	A bank ellenőrzési kultúrája: némelyik bank ragaszkodik ahhoz, hogy az összes hiteljavaslatot a központban bírálják el, más bankok pedig a fiókokat is felruházzák hiteldöntési jogkörrel. 
-	A vezetés információs rendszere. 

A hitelosztály szervezeti típusai:
a)	Centralizált: 
-	Teljes centralizálás: a hitelosztály összes kijelölt funkcióját a központ végzi. Egyetlen fiók vagy működési egység sem végezhet a minimális hitelfunkciókon kívül más tevékenységeket. A tranzakciók mennyisége általában alacsony.
-	Regionális szervezés: a hitelirányítás központi funkciója területi alapon szerveződik. 
Előnye: átlátható, kisebb általános költségek, jobb és gyorsabb az információáramlás.
Hátránya: időigényes, nincs közvetlen kapcsolat az ügyféllel, nincs önállóság, alacsonyabb képzettségű helyi szervezet.
b)	Decentralizált: 
A központban is van egy kis csoport, amely ellenőrzi a hitelezési tevékenységet. Minden fiók maga végzi a hitelfunkciókkal kapcsolatos főbb feladatokat. Ezzel a szervezeti típussal a nagy és komplex bankoknál találkozhatunk, amelyek számos földrajzi térségben működnek. 
Előnye: közvetlen kapcsolattartás az ügyféllel, önállóság, széles körű elemző és szakembergárda.

Hátránya: likviditási gondok adódhatnak, az átláthatóság nehezebb, általános költségek magasabbak, hiteldöntések kevésbé következetes megközelítése, az ellenőrzés hiánya miatt nagyobb a kockázat. 
A bankok általában a decentralizált formát kedvelik a hitelkockázat kezelésére, hiszen a hiteldöntéseket általában jobb helyileg hozni, ahol a helyi piaci viszonyok és az ügyféllel kapcsolatos kérdésekre való érzékeny reagálás a fő tényező. 

A hitelosztály tipikus szervezeti felépítése: 
a)	Központi, azaz „csoport” funkció: több részlegből és csoportból áll, amelyek mindegyike egy meghatározott funkcióért felelős.
-	Legfelső hitelbizottság.
-	Beszámolási részleg: biztosítja, hogy a központ időben megkapja a jelentéseket a megfelelő régióktól/fiókoktól. 
-	Hitelellenőrzési funkció: a hitelműveletek folyamatos ellenőrzése a központban, a regionális és a fiókirodákban. 
-	Hitelezési kockázat összesítése és figyelése: a terület feladata a hitelezési pozíciók összesítése és ellenőrzése.
-	Hitelbehajtás globális kezelése: a hitel behajtásával foglalkozik olyan hiteleknél, amelyek nemzetköziek vagy gondosabb kezelést, illetve nagyobb forrásokat igényelnek, mint amekkora helyileg rendelkezésre áll. 
-	Jogi funkció.
-	Felügyeleti jelentéseket készítő egység.
b)	Regionális iroda: alsóbb szinteken felügyeli és ellenőrzi az operatív egységeket, mint az a központ számára lehetséges lenne. Hiteljóváhagyás, hitelfigyelés, hitelellenőrzés. Csökkenti a központ munkáját, mivel elég közel van az operatív egységekhez ahhoz, hogy ismerje a helyi körülményeket. 
c)	Bankfiók: a decentralizált hitelszervezeti struktúráknál a hitelügyletek elsődleges értékelése fiókszinten történik. A fiókok szervezete általában a közvetkezőkből áll:
-	Fiókigazgató.
-	Hitelügyi előadó: felveszi az ügyféllel a kapcsolatot és feldolgozza az információkat.
-	Hitelügyintéző: ő felelős az ügyfél számláján lévő pénz mozgásának egyeztetéséért és könyveléséért, amelyről a pénztártól kap értesítést.
-	Bankári biztosítékért felelős előadó: azért felelős, hogy minden, biztosítékkal kapcsolatos feladatot helyesen végezzenek el. 

•	A hitelkeretek kialakítása

a)	Országkeretek: az országkockázat kivédésére szolgál (a külföldi partner hitelképessége mellett megjelenik a politikai kockázat is). A BIS (Nemzetközi Fizetések Bankja) dolgozta ki. Az országkockázatot elemző rendszer kialakításakor a bank megpróbálja eldönteni, hogy egy ország tudja-e és hajlandó-e teljesíteni a hitelkötelezettségeit. A bankok általában valamilyen pontozásos rendszer alkalmazását részesítik előnyben, amelyben az országkockázatra vonatkozó tényezőket értékelik. Ezek a tényezők:
-	pénzügyi/gazdasági (fizetési mérleg, külső adósság, GNP növekedése, infláció stb.),
-	politikai (belső stabilitás, külső stabilitás, nemzetközi elkötelezettség),
-	egyedi megítélés (a bank tapasztalatai, a bank stratégiai célkitűzései).
A hitelkeret kialakítása az értékelés alapján történik. 

b)	Ágazati keretek: figyelembe vett tényezők
-	az ágazat aktuális helyzete,
-	az ágazat jövőjével kapcsolatos várakozások,
-	milyen konjunktúraciklusoknak van kitéve az ágazat,
-	mekkora a verseny az adott ágazatban,
-	a technológiai változásokra való érzékenység,
-	az ágazat költségszerkezete,
-	mutatók és növekedési trendek,
-	diverzifikáció: minél kiterjedtebb az ágazat üzleti köre és minél szélesebb a jövedelemforrása, annál jobb az ágazat hitelkockázati megítélése,
-	az ágazatba való belépés korlátai,
-	felügyeleti beavatkozás, az állam jelenléte,
-	valutaárfolyamok. 
Az ágazati keretek kialakításakor a banknak olyan rendszerre van szüksége, amely felbecsüli az ágazati csoportokat és összehasonlítja a különböző ágazatokat. Az egyes tényezők pontozása és a vizsgálandó tényezők köre bankról bankra változik, de általában minden olyan tényezőt figyelembe vesznek, amely hatással lehet az ágazattal kapcsolatos hitelkockázatokra. 

c)	Ügyfélkeretek: általában a következő tényezőket veszik figyelembe a bankok:
-	az ügyfél menedzsmentjének színvonala,
-	az ügyfél eszközeinek nagysága,
-	az ügyfél pénzügyi ereje és stabilitása,
-	az ügyfél kilátásai,
-	a bank kapcsolata az ügyféllel,
-	a megcélzott piac,
-	a műveletek kockázat/díj viszonya,
-	a gazdaság helyzete,
-	felügyeleti előírások: nagy összegű hiteleknél (a banktőke 10 %-át kitevő, vagy ennél nagyobb hitelek) a banknak jóváhagyásáért kell folyamodnia a központi bankhoz vagy más felügyeleti szervhez. 
Fajtái:
-	Egyedi: egy konkrét üzleti tevékenységhez, művelethez kapcsolódik a hitelkeret. Előnye: könnyebben nyomon követhető, kezelhető. Hátránya: nehéz az allokálás, kihasználatlan keretek, nehéz a keretek kihasználásának adminisztrálása. 
-	Kombinált: az ügyfél által igénybe vett minden szolgáltatásra vonatkozik a hitelkeret. Előnye: a keretek maximális kihasználását biztosítja, könnyebb figyelni a hitelezési kockázatot. Hátránya: a banki csoportoknak együtt kell működniük, ezért ütközhetnek az érdekek. 
d)	Lejárati keretek: 
e)	Biztosíték- (fedezet-) keretek: 
f)	Valutakeretek: 

•	A hiteljavaslatok értékelése

a)	Vállalati hitelek: a vállalati hitelértékelési folyamatban vizsgált tényezők: 
Üzleti kockázat (külső környezet, a vezetés minősége, az ügyféllel való kapcsolat természete, hiteljavaslat). Azon tényezők összessége, amelyek befolyással vannak a cég tevékenységére, függetlenül a cég pénzügyi profiljának természetétől. 
-	Külső környezet: adott ország és ágazat, amelyben a cég működik. A külső környezet tényezői pl. piaci részesedés, termékek és szolgáltatások, fogyasztók és szállítók, a gazdaság állapota.
-	A vezetés minősége: a vezetés tapasztalata, jártassága, szakértelme, a vezetés utódlásának biztosítása, a vezetés képességei, rugalmassága, gyakorlatiassága, a vezetés birtokában lévő részvényállomány.
-	A kapcsolat természete: a kapcsolat időtartama, erőssége, számlaforgalom az utóbbi években, az ügyfél eleget tett-e kötelezettségeinek.
-	Hiteljavaslatok értékelése: szempontok: a hitel célja, a hitel összege, a hitel típusa, feltételei, az ügyfél saját forrása, ár, díjak. Ahhoz, hogy a javaslat elfogadható legyen, a vonatkozó üzletből származó pénzáramlásnak elegendőnek kell lennie a kölcsön és a kamatainak visszafizetésére. 
Pénzügyi kockázat (mutatóelemzés  a mutatóelemzés értékelése). A pénzügyi kimutatásokat rendszerezik (táblázatokba foglalják), majd a bank szabványai szerint újra összeállítják és így a pénzügyi adatok egyöntetű formában jelennek meg. Ennek eredménye a következő:
-	A fontos pénzügyi részletek ki vannak emelve.
-	Lehetségessé válik az adatok évenkénti összehasonlítása és a mutatók trendjének elemzése.
-	Érzékenységi elemzést és előrejelzést lehet végezni.
-	Egységessé válik a pénzügyi információk értékelése.
A vizsgálandó kulcsfontosságú mutatók a következők:
-	jövedelmezőség,
-	pénzáramlás (cash flow),
-	tőkeáttétel. 
Az üzleti kockázat besorolása + pénzügyi kockázat besorolása = cég kockázati besorolása. 

A hiteljavaslat minden fontos üzleti és pénzügyi tényezőjének elemzése után a hitelelőadó javaslatot tud tenni az ügyfél hiteleinek kockázati besorolására és arra, hogy érdemes-e elfogadni vagy vissza kell utasítani a hiteljavaslatot. 

b)	Lakossági hitelek: információk forrásai:
-	előzetes tapasztalatok az ügyfélről,
-	hitelügynökségek,
-	egyéb hitelezők,
-	a kérelemmel kapcsolatos információk.
A lakossági hiteljavaslatok elbírálásánál a bankok általában hitelpontozásos rendszert alkalmaznak, melynek előnyei:
-	kevésbé tapasztalt alkalmazottak is kezelhetik,
-	az elemzés költségei csökkennek,
-	minden hitelt egységes alapon értékelnek,
hátrányai:
-	a rendszer nem veszi figyelembe a gazdasági körülményeket,
-	csak a kérelmen feltüntetett információ pontozására épül,
-	a rendszer nem képes megállapítani, hogy minden kapott információ igaz-e. 

•	A hitel árazása

Az árazást befolyásoló tényezők: 
-	felügyeleti előírások,
-	verseny,
-	a bankok forrásköltségeinek növekedése: a bankok kamatrése leszűkült,
-	a banki termékek számának bővülése,
-	új technológia,
-	forrásköltségek ára.

Árképzés folyamata:
a)	Az általános költségek és a költség allokációja: bizonyos mértékű általános költséget minden ügyletnek viselnie kell, s ezt a árképzésnél érvényesíteni kell. Ezek a költségek rendszerint a bérköltségek, épület költségei, az információs rendszer költségei, valamint minden olyan általános költség, amely a bank üzletviteléből fakad. A konkrét ügyletekhez rendelhető közvetlen költségeknek (pl. fedezet értékelésének és kezelésének költsége) szintén meg kell térülniük. 
b)	Hitelkockázati prémium: a termék árában szereplő költségek megállapítása és kiszámítása után a banknak meg kell határoznia azt a kockázati prémiumot, amely a tőke megtérüléséhez és a nemfizetés kockázatának kompenzálásához szükséges. 

Az ügyfélkockázat mérésének kifinomultabb megközelítése keretében a következők szerepelnek: 
-	a kamatrés meghatározása az ügyfél hitelképessége alapján,
-	a nemfizetés hatásának elemzése és a tőkemegtérülési követelmények alkalmazása a portfolióra: a nemfizetés valószínűségét a visszamenőleges adatok függvényében lehet értékelni, s az árat a kockázat besorolása szerint lehet megállapítani annak érdekében, hogy a célként kitűzött tőkehozamot elérjék,
-	kockázattal korrigált tőkehozam technikájának alkalmazása: célja a hitel árát a kockára tett tőke arányában mérni. 

•	Hitelengedélyezés

Engedélyezési módszerek: 
a)	Egyszemélyi hatáskör: a hitelt engedélyező személynek az igényelt hitel értékének megfelelő, vagy annál nagyobb engedélyezési hatáskörrel kell rendelkeznie. Előnye: általában hatékony és fogékony az ügyfél problémáira, a hiteldöntések egyéni felelősségre vezethetők vissza. Hátránya: a nem megfelelő hitelelemzés miatt gyenge hitelminőséghez vezethet, csak akkor megfelelő, ha a hiteldöntések kisebb összegekre vonatkoznak. 
b)	Többszemélyi (csoportos) hatáskör: a hitelt két vagy több személy együttesen engedélyezi. Sok bank tesz különbséget a fedezetlen és a fedezett hitelek között, s a hitelelőadóknak magasabb engedélyezési keretet szab meg a fedezett hitelekre. Előnye: javul a hitelminőség, hatékony, rugalmas, ügyfél problémái iránti fogékonyság. Hátránya: a hiteldöntésekért viselt felelősség nehezebben állapítható meg és esetlen lassú a reagálás. 
c)	Hitelbizottság (cenzúrabizottság): a hitelengedélyezés legnépszerűbb módszere. Általában az egyéni és többszemélyi engedélyezési rendszerekkel együtt működnek. Előnye: a hitelengedélyezés szoros ellenőrzése, a bizottság fórumot jelent különböző nézetek megvitatására, az alacsonyabb beosztású hitelelőadók kapcsolatba kerülnek a felső vezetéssel és így munka közbeni képzést kapnak. Hátránya: az eljárás felületessé válhat, a bizottságok tevékenysége alacsony hatásfokú és reagálása lassú lehet, a bizottságban túlzott nyomást gyakorolhatnak a magasabb rangú tisztviselők. 
Az engedélyezési folyamat ésszerűsítése és a hitelekre vonatkozó információk egységes benyújtása érdekébe sok bank szabványosított hiteljavaslati összefoglaló ívet használ. Ezeket az íveket általában a hitelelőadók vagy azok töltik ki, akik a hitel elfogadását javasolják. 

•	A hitelkockázat figyelése (monitoring)

Amint a hitelt elfogadták, folyamatos figyelést igényel annak biztosítása, hogy azt megfelelően kezeljék és teljesítsék. Nyomon követik az ügyfél működését és hitelképességét a nyújtott hitel ideje alatt. A hitelfigyelés folyamata a következő két tevékenységtípusból áll:
a)	Információk és tényezők folyamatos figyelése: a hiteleket két szinten, két egymástól független személynek kell figyelnie. Először is az előterjesztő hitelelőadónak. Másodszor, a hitelfigyelő osztály tisztviselőjének időről időre meg kell vizsgálnia minden egyes hitelt. Fontos biztosítani a teljes függetlenséget.
b)	Részletes (formális, szabályzat szerinti) figyelés: amely a hitelkockázat részletes és formális aktualizálását jelenti. Csak a kiemelt hitelpozíciók kerülhetnek részletes, formális megfigyelés alá. Nyilvánvaló kiindulópont lehet egy minimális pénzösszeg meghatározása. A meghatározott összeg feletti hitelek mindig részletes figyelés alá esnek, az alatta levők csak kivételes esetekben. 

Figyelési eljárások:
a)	Létesítménylátogatás: betekintést engednek az ügyfél tevékenységébe, amely a bankban a pénzügyi és egyéb információ elemzéséből nem kapható meg. A létesítménylátogatások betekintést engednek a következőkbe:
-	vállalatvezetés
-	a vezetés mélysége és a vezetőváltás gyakorisága
-	a termékek minősége
-	tevékenység/készletforgalom
-	általános rendtartási kérdések
b)	Részletes hitelellenőrzés: a hitelelőadó által megvizsgált konkrét célok négy területre összpontosulnak:
-	Hitelminőség: az ügyfél pénzügyi helyzete lényegesen rosszabbodott-e, annyira, hogy a jövőbeni kilátások már nem pozitívak.
-	Teljesítés: az ügyfél a kezdetben megállapodott és dokumentált feltételek szerinti törleszti-e a hitelt. 
-	Fedezet: változtak-e a fedezet értékére és behajthatóságára vonatkozó tényezők.
-	Jövedelmezőség: a hitel továbbra is kielégítő hasznot hoz-e.
Szükség van arra, hogy a figyelési folyamat meghatározott részét olyan tisztviselő lássa el, aki nem áll közvetlen kapcsolatban az ügyféllel és aki nem vett részt a döntéshozatalban.
Az ellenőrzés végeztével a figyeléssel megbízott tisztviselő a következő részlegeknek, illetve személyeknek készít jelentést:
-	főellenőr (vezető hitelfigyelési tisztviselő),
-	hitelbizottság
-	hitelbehajtási csoport
-	egyéb központi osztályok
-	hitelelőadók.
c)	Portfoliófigyelés: az egyes hitelek figyelése mellett a banknak az egész hitelportfoliót is figyelemmel kell kísérnie. Az egész portfolió figyelésének céljai a következők:
-	biztosítani, hogy a hitelkoncentráció nem haladja meg a bank által az egyes szempontok szerint megállapított keretet,
-	áttekinteni a kezelt portfolió tendenciáit,
-	biztosítani, hogy a bank által meghatározott keretek minimalizálják a portfolió kockázatát és maximalizálják a nyereséget. 
•	A hitelek behajtása

Problematikus (minősített) hitelnek kell tekinteni azt, amelynél az ügyfél képtelen teljes mértékben teljesíteni a hitelszerződés feltételeit, vagy amelynél a bank számára potenciálisan felmerül a részleges vagy teljes hitelveszteség. A minősített hiteleket két kategóriába kell sorolni: 
a)	Az elsőbe kategóriába tartoznak azok, amikor az ügyfél megszegi a megállapodás feltételeit. Ilyen esetek lehetnek pl. a következők: 
-	A lehívás összege meghaladja a megállapított hitelkeretet.
-	Az alapösszeg és/vagy kamattörlesztés nem folyt be vagy késedelmesen folyt be.
-	Megszegték a kötelezettségvállalásokat.
-	Nem engedélyezett kölcsönfelvétel történt harmadik személyektől.
-	Garanciát kellett érvényesíteni.
-	Nemfizetés esetére kialakított kockázati céltartalékokat kellett felhasználni.
b)	A második kategóriába tartoznak azok a hitelek, amelyek még nem tartanak a szerződés feltételeinek be nem tartásánál, de jelek utalnak a pénzügyi nehézségekre. Ilyen jelek lehetnek:
-	A kereskedelmi számla korlátozott mértékű ingadozása.
-	Állandó hiteligénybevétel.
-	A vállalat veszteséget jelent.
-	A vállalat kereskedelmi nehézségekkel küzd.
-	Az ügyfél a hitel megújítását kéri és a hitelező nem látja kedvezőnek a hitel megújítását. 

A behajtási stratégia meghatározása: rendszerint akkor kell egy hitel a behajtási részleghez, amikor az ügyfél súlyos nehézségekkel néz szembe és minden más behajtási lehetőséget megvizsgáltak már. A következő helyzetekben kell értékelni a behajtás valószínűségét:
-	a hitel meghosszabbítása
-	a hitel felszámolása
-	törlesztési felszólítás (újrafinanszírozás, fizetésképtelenség)
-	adósság átütemezés (tartozás feltételeinek megváltoztatása)
-	kamatfizetés halasztása.
Amikor a nemfizetés esetét megállapították, azt közölni kell az ügyféllel. Magyarázatot kell kérni és lehetséges megoldást javasolni, mielőtt a bank visszafizetési felszólítást nyújt be. 
Konkrét stratégiák:
a)	Továbbműködést biztosító stratégiák vagy továbbműködő vállalatok: a legtöbb esetben a bank a legkedvezőbb behajtást akkor éri el, ha az ügyfél vállalkozása megmarad, akár eladás, akár új befektető beszállása révén. A banknak meg kell fontolnia az adósság átcserélését tőkére a hosszabb távú hozam reményében, vagy esetleg el kell fogadnia a kölcsön és a kamattörlesztés elhalasztását bizonyos időre és ezzel forgóeszközhitelt nyújtani, amíg az adós megpróbálja visszanyerni a működőképességét. 
Módszere a reorganizáció: az üzlet és forrásszerkezete átszervezését jelenti, a működőképesség visszaállítása céljából, ezáltal a vállalkozás független szervezetként működik tovább, vagy pedig – a működőképes vállalkozás értékén – a változtatásokat kell végrehajtania a szervezetben. Tevékenységének elemzése révén megállapíthatók az üzletmenet jövedelmező részei, ahova érdemes a forrásokat összpontosítani, valamint meghatározható, hogy mely részek kerüljenek bezárásra és eladásra. 
b)	Eljárás fizetésképtelenség/csőd esetén: ha nem lehet a vállalatot életben tartani, akkor a banknak nincs más lehetősége, mint a következő eljárások között választani:
-	Zálogjogot érvényesítő gondnokság: a bíróság által kijelölt gondnokság jár el a vállalat nevében, felelősséggel tartozik a terhelt eszköz realizálásáért és a törvény szerint erről beszámolással tartozik a fedezet bejegyzőjének, valamint az elsőbbségi hitelezőknek. A zálogjogot érvényesítő gondnok időről időre jelentést tesz a kijelölőnek a gondnokság menetéről, s a rendelkezésre álló tőkét a realizálás után felosztja.
-	Felszámolás: amikor nem fedezett hitelről van szó, vagy a fedezett hitelező nem kívánja gyakorolni a fedezeti jogát (pl. az általa nyújtott hitel csekély összegű), a fizetésképtelen vállalat felszámolásra kerül, amennyiben nincs kilátás a működőképesség helyreállítására. A felszámoló feladata az, hogy az összes hitelező javára értékesítse a vállalat eszközeit. A banknak nincs elsőbbsége más hitelezőkkel szemben, amennyiben nincs előbb kielégítendő elsőbbségi követelése.

-	Vagyonfelügyelet: amikor nincs fedezett hitelező, vagy a fedezett hitelező nem ellenzi, a fizetésképtelen vagy csődbe jutott adóst csődgondnokság alá helyezik. A kijelölés után a vagyonfelügyelő felelőssé válik az adós ügyeiért és minden hitelezői követelést felfüggesztenek mindaddig, amíg a vagyonfelügyelő a kijelölés céljának teljesítését nem jelenti. 
-	Csődeljárás: a fizetésképtelen magánszemélyek ellen (és nem vállalati adósok) irányuló fizetésképtelenségi eljárás. A csődeljárás során a csődmegbízott felelős a csődbe jutott vagyonáért és annak a hitelezők között történő felosztásáért. Amilyen mértékben a bank érvényes fedezetet szerzett a hitelre, szokásos módon érvényesítheti a fedezeti jogát. 

Hitelek csoportosítása: minden kihelyezés kockázatvállalást jelent és a bank a betétesek pénzét kockáztatja. A hitelfelvevő személye: 
-	lakossági hitel: tartós fogyasztási cikkek, lakásvásárlás, lakásépítés,
-	vállalati, üzleti hitel: rövid lejáratú forgóeszközhitel (vállalat pénzügyi helyzete, termelés ciklikus), hosszú lejáratú projekthitel (beruházás).

Hitelképesség vizsgálata: 
a)	Gazdasági környezet: 
-	a vállalat működése „életterve”,
-	gazdasági állapota (fellendülés, stagnálás, recesszió),
-	politikai tényezők (gazdaságpolitika, háború esélye),
-	infláció, kamatlábak várható alakulása,
-	költségvetési, fizetési mérleg helyzete.
b)	Iparág (ágazat): 
-	piaci elemzés,
-	versenytársak értékelése,
-	az ágazat kilátása.
c)	Vállalat pénzügyi helyzetének vizsgálata: 
-	elmúlt  3 év, de legalább 1 év pénzügyi kimutatásai (mérleg, eredménykimutatás),
-	pénzügyi mutatók (nincs pontos küszöbértékük, viszonyítási alapként használhatjuk az iparági átlagokat)  ügyfélminősítő rendszer (üzleti titok), vállalati kockázat felmérés, ügyfél hitelképességének meghatározása,
-	minőségi kategóriákba sorolás = hitelfelvételi lehetőségek hatása
-	likviditási mutató: forgóeszköz / rövid lejáratú kötelezettség = a cég fizetőképessége (1,8 fölött!!!)
-	gyors likviditási mutató: forgóeszköz – készletek / rövid lejáratú kötelezettség = 1 fölött !!!
-	eladósodottsági mutató: adósság / saját vagyon = hosszú lejáratú kötelezettség + rövid lejáratú kötelezettség / saját vagyon = idegen forrás / saját forrás
-	eszközarányos megtérülés (ROA): adózott eredmény /  eszköz
-	sajátvagyonarányos megtérülés (ROE): adózott eredmény / saját vagyon (a részvényesek számára fontos, a befektetett tőkéjük működési hatékonyságát jelzi %-os formában  limit: adott ügyfélért vállalt összes rizikó
d)	Hitelfedezet: az az érték, amelyet pénzzé téve a hitel visszafizetéséhez szükséges pénz megszerezhető.
e)	Hitelképesség: 
-	jövőre vonatkozó reális, jó üzleti terv,
-	jó fedezet (könnyen és nagyobb veszteség nélkül pénzzé tehető)
f)	Fedezet: 
-	közvetett (más)
-	közvetlen (amire a hitel kell)
g)	Bankári biztosítékok: 
-	személyi biztosítékok: kezesség (közönséges, készfizető), bankgarancia
-	tárgyi biztosítékok: óvadék (értékpapír, takarékbetétkönyv, pénz), zálogjog (jelzálogjog, kézizálogjog, zálogjog jogokon – engedményezés). 
h)	Vállalatvezetőség: emberi tulajdonságok, szakmai kvalitás, hitelképes és hitelre érdemes vállalatok. 

6)	Valuta, deviza, konvertibilitás (fogalom, árfolyam, átválthatóság, leértékelés, felértékelés, devizaügyletek: spot, prompt, termin, határidős)
Valuta fogalma
Külföldnek minősülő ország törvényes fizetőeszköze.
A fizetési forgalomban mindig készpénz formában vesz részt.

Deviza fogalma
Külföldi pénznemre szóló követelés, amelyet a devizaműveletek végzésére felhatalmazott banknál nyitott devizaszámlán kezelnek.

Konvertibilitás
A valutának az a tulajdonsága, hogy szabadon átváltható másik pénznemre.
Jegybanki szintű konvertibilitás: A valuta, deviza átváltására csak a jegybank jogosult.
Külső konvertibilitás: A deviza átválthatósága csak a devizakülföldiekre vonatkozik.
Belső konvertibilitás: Devizabelföldiek is jogosultak devizát átváltani.
De facto konvertibilitás: A valuta átváltásához devizahatósági engedély szükséges.
De jure konvertibilitás: Az átváltáshoz nem kell hatósági engedély.
Korlátozott konvertibilitás: Az átválthatóság a fizetési mérlegnek csak a folyó tételeire terjed ki.
Teljes konvertibilitás: Devizabelföldiek- és külföldiek is jogosultak átváltani.

Árfolyamok
Valutaárfolyam: Valamely valuta egységének egy másik ország pénzegységében kifejezett ára.
Devizaárfolyam: Egyik pénznemnek másik pénznemre szóló átváltásakor alkalmazott árfolyam akkor, amikor a tranzakció nem jár készpénzforgalommal.
Vételi árfolyam: A valuta, deviza vételének kínálati ára. Kifejezi, hogy a hitelintézet adott napon mennyiért hajlandó megvásárolni a valutát, devizát.
Eladási árfolyam: A valuta, deviza eladásának kínálati ára.
Középárfolyam: A vételi és az eladási árfolyam átlaga. Kiszámítása: (vételi árfolyam + eladási árfolyam) / 2. Arra szolgál, hogy egy időtartamon belüli változás alapján a valuta, deviza árfolyamának alakulását megfigyelhessék.
Keresztárfolyam: Átváltáshoz alkalmazzák. Egy közvetítő pénznem alapján határozzák meg a valuták, devizák közötti arányokat.
MNB által jegyzett árfolyam: A bank részéről tett konkrét üzleti ajánlat, amely azt tartalmazza, hogy a bank a középárfolyamon szereplő külföldi pénznemeket mennyiért hajlandó venni, illetve eladni.
Fix árfolyam: Az árfolyamok az átváltási arány körül szűk sávban ingadozhatnak.
Kötött árfolyam: Az árfolyam hatóságilag rögzített.
Flexibilis árfolyam: Az árfolyam a kereslet, kínálat hatására szabadon változik.

A valuta le- és felértékelése
Leértékelés: akkor következik be, ha a hazai inflációs ráta nagyobb a külföldi inflációs rátánál. Ösztönzi az exportot, fékezi az importot.
Felértékelés: akkor következik be, ha a hazai inflációs ráta kisebb a külföldi inflációs rátánál. Célja a belföldi árszint védelme.

Nemzetközi fizetési mérleg szerkezete
I.	Folyó fizetési mérleg
a.	Áruforgalommal kapcsolatos fizetések
b.	Szolgáltatásokkal kapcsolatos fizetések
c.	Bér- és tőkehozadék jövedelmekkel kapcsolatos pénzáramok
d.	Viszonzatlan folyó átutalások
II.	Tőkemérleg
a.	Kormányzati és más szektorok viszonzatlan tőkeátutalásai
b.	Közvetlen tőkebefektetések
c.	Portfólió befektetések
d.	Egyéb befektetésekkel kapcsolatos követelések és tartozások.

Devizagazdálkodás
Azon módszerek, intézkedések, rendeletek összessége, amelyek révén egy önálló valutával rendelkező ország belső pénzrendszere a nemzetközi pénzügyi rendszerhez, és egy másik nemzet pénzrendszeréhez kapcsolódik.
Kötött devizagazdálkodás: devizabejelentési- és szolgáltatási kötelezettség, kötött pályás devizabeszerzési lehetőség.
Szabad devizagazdálkodás: a piaci mechanizmusok érvényesülnek.
Centralizált kötött devizagazdálkodás: a devizaforgalmat, -tartalékot, -hitelt egy központi intézmény kezeli.
Decentralizált kötött devizagazdálkodás: nincs központosítás.

A pénz feladata – kialakulása óta – az egyes piaci szereplők összekapcsolása volt. A kereskedelem megjelenésével szükségessé vált egy olyan csereeszköz, mely osztható, mozgatható, személytelen, homogén, és mindenki elfogadja. Csakhogy más helyeken más időben és formában alakult ki a pénz, így az egyes területek, országok közötti kereskedelem csak addig volt közvetlen, amíg a pénz ércből (aranyból, ezüstből) készült vagy azon alapult, tehát belső értékkel rendelkezett.
A modern pénz már nem rendelkezik belső értékkel, de ettől függetlenül a külkereskedelem nem áll le. Szükség volt valamilyen olyan rendszerre, mely lehetővé teszi az egyes országok között a nemzeti pénz átváltását a másik országéra, legyen szó akár készpénzről (valuta) akár számlapénzről (deviza). Az árfolyamrendszer meghatározza valamely ország egy pénzegységének árát egy másik ország pénzében kifejezve (nincs lényeges különbség valuta- és devizaárfolyam között), vagyis hogy pl. a hazai pénznemért mennyi külföldi áru- vagy szolgáltatásmennyiségre van jogom. 
Egy adott pillanatban az árfolyamot több tényező befolyásolja, elsősorban – mivel piaci kategória – a kereslet és a kínálat alakulása. Ugyanakkor mindig létezik valamilyen viszonyítási alap, amely megmutatja, hogy az adott deviza vagy valuta megéri-e. 
Ezt a funkciót tölti be a paritás, mely az elméletileg reális árfolyamértéket képviseli. A paritás az egyes korokban más-más tényezőn alapult. Természetes folyamatában a deviza az egyes országok vásárlóerejének vagy eltérő kamatlábainak különbségén alapul, de az árfolyam sosem alakul természetesen. Gyakran szabályozzák állami vagy nemzetközi szinten, elkerülendő az extrém eseteket. 

Az árfolyam több szempont szerint is csoportosítható, több tényező jellemzi:
-	Az árfolyam és a paritás viszonya szerint megkülönböztetünk lebegő (függetlenek), fix ill. lebegő (az árfolyam a paritás körül csak szűk sávban ingadozhat) vagy kötött (a kettő megegyezik a hatósági előírások miatt). 
-	Meghatározója szerint (ki jegyzi) lehet hivatalos (a jegybank és megbízott bankjainak árfolyamat), egyéni (magán-részvénytársaságoké) vagy tőzsdei (mely a tőzsdén megjelenő bankoké).
-	Attól függően, hogy az árfolyamban figyelembe veszik-e az inflációt, az lehet nominális („nem”) vagy reális („igen”).

Alapállapotában az árfolyamot a kereslet és a kínálat befolyásolja (valamint a turizmus – de nem jelentősen – és a tőkemozgások, de lényegében a tőke is áru), mégpedig az áruk és szolgáltatások piacán, mert a pénz – követelés. Ha csak ezen alapulna az árfolyam, akkor a nagyobb exportot bonyolító országok devizájának árfolyama az állandó túlkereslet hatására állandóan növekedne (felértékelődne) végül túlértékelt lenne, belső pénzhiány alakulna ki, aminek negatív hatásai vannak a belgazdaságra. Amelyek viszont nem jeleskednek az exportban, mert pl. kedvezőtlen az áruszerkezetük (és ezért importra szorulnak), azoké leértékelődne, majd teljesen elértékelődne, az ország devizatartalékai kimerülnének, a hazai pénzből meg túlkínálat lenne, ami szintén nem előnyös. 
Adott ország esetében a hazai valuta árfolyamának csökkenése elméletileg ösztönzi az exportot és korlátozza az importot. Ha hazai valuta gyengül a külföldivel szemben, egy külföldi pénzegység több hazai valutáért vásárolható meg, illetve adható el. A gazdálkodó, ha már exporttevékenységet végez, törekszik ennek mind nagyobb mértékűvé tételére, mert egyéni gazdasági érdeke ezt teszi számára racionális feladattá. Ha importtevékenységet folytat, illetve már folytatott, akkor igyekszik ezt csökkenteni, mert többet kell fizetnie, mint korábban – az árfolyam változtatása előtt – kellett. 
Az árfolyamváltozás tehát érzékelhetően alakítja a belföldi árakat, az árszínvonalat. Az árfolyamcsökkenés hatása belföldön az árszínvonal emelkedése, azaz megdrágulhat az import termékek ára. A jelentős exportnövekedés eredménye is a belföldi árszínvonal emelkedés.

Ennek egyszerű oka, hogy a belföldinél előnyösebb exportlehetőség az exportőröket a jelentősebb kivitelre ösztönzi. A termelés tömege adott, így a jelentősebb export miatt a belföldi piac ellátottsága romlik. Adott keresleti színvonalhoz a belföldi piacokon csökken a kínálat, ami áremelkedést eredményez. 
Az árfolyamváltozás nem hagyja változatlanul a külföldi követeléseket és tartozásokat sem. A hazai valuta árfolyamcsökkenése a külföldi valutában fennálló követelések tulajdonosai számára kedvező feltételt jelent, mert követelésükért több hazai fizetőeszközhöz jutnak, míg az adósok számára hátrányos, mert tartozásaik rendezéséhez több hazai fizetőeszközt kell felhasználniuk.
Hogy egy árfolyam megfeleljen a vele szemben támasztott követelményeknek (stabilitás, realitás, egységesség, a világkereskedelembe való bekapcsolódás elősegítése) és hogy feladatait el tudja látni (az értékviszony tükrözése, árkiegyenlítés, fedezeti és terelő hatás), szükséges valamilyen mesterséges mechanizmust kidolgozni, amely a pusztán piaci folyamatok ellen hat.
A II. világháborút követő időszakban az árfolyamok kialakítására komoly gondot fordítottak. 1944-ben Bretton Woods-ban megalakult a Nemzetközi Valutaalap, ahol a nemzetközi elszámolásokat aranyalapra helyezték, aranyra átváltható kulcsvaluta kialakításáról döntöttek és a rögzített árfolyamokat meghatározták. A Valutaalap tagállamai arra vállaltak kötelezettséget, hogy törekednek a valutaárfolyamok stabilitására és a versenyszerű leértékelést elkerülik. Kötelezettséget vállaltak továbbá arra is, hogy a valutaárfolyamokat a névleges értéktől ilyen mértékben engedik eltérni. Ez az eltérés, ami a paritástól pozitív és negatív irányban is a legnagyobb lényeges eltérés lehet, az intervenciós pont. 

A paritás (névleges érték) és az árfolyam, vagy tényleges érték között háromféle megfeleltetés lehetséges:
-	ázsiója van a valutának, ha a tényleges érték magasabb, mint a névleges érték,
-	diszázsiója van a valutának, ha a tényleges érték alacsonyabb, mint a névleges érték,
-	parin áll a valuta, ha a két érték azonos. 

A 60-as években a rögzített árfolyamból adódó nehézségek is a felszínre kerültek, ezek:
-	A valutaárfolyam közgazdasági funkciói nem érvényesültek megfelelően, ezt a rögzítettség nehézkessé tette.
-	Jelentős mértékű nemzetközi spekulációra adott lehetőséget, mivel mód volt a hivatalos árfolyamértéknél magasabb értékű pénzhez jutni, így a spekulánsok nagy tételekben vásárolták és jelentős tömegekben adták el a túlértékelt valutát. Ez a forgalom adott ország intervenciós tevékenysége ellen hatott és igen sok nehézséget okozott. Ezeket a pénzeket nevezték forró pénznek.
-	Az USD-hez mért árfolyammozgás miatt – bár ennek az USD gyengülése volt az oka – köteles volt az az ország intervenciót végrehajtani, amelynél az elmozdulás bekövetkezett. Ez jelentős pénzügyi terhet rótt a nem USD-vel rendelkező országokra. 

A nehézségek megoldását kezdetben az intervenciós pontok/sávok kiszélesítésével próbálták megoldani, de a forró pénzek mozgása kikényszerítette a jelentősebb változtatásokat. A megoldást a lebegő (flotáló) árfolyamok rendszerének kialakításában látták. Ez a gyakorlatban azt jelenti, hogy a kötöttségeket megszűntetik, és az árfolyamot a kereslet-kínálat hatásának teszik ki szabadon. Kialakult az utóbbi időszakban még egy megoldás is, amely korlátozott rugalmasságot jelent, ez esetben valamely nemzeti valutát ún. valutakosárhoz rögzítenek. 

A valuták és devizák le és felértékelése hivatalos árfolyamváltozást jelent adott országban. Ez mindig a pénzügyi vezetés feladata, hogy milyen döntést hozzon a gazdaság más területének ismeretében. (Csak abban az esetben van szükség erre a megoldásra, ha az országban rögzített a valutaárfolyam. Abban az esetben, ha a valutaárfolyam alakulása a kereslet-kínálat alakulásától függ, az árfolyam változását felértékelődésnek vagy leértékelődésnek nevezzük. Ez esetben a piac alakítja és érvényesíti a változást.)

Mik ezek az „intervenciós lépések”, vagyis mit kell tennie mondjuk az MNB-nek, hogy a forint árfolyamát stabilan tartsa (különösen az eltérő inflációs ráták miatt)?

Ha túlzott a felértékelődés, átlépte a limitet (intervenciós sáv), akkor a jegybanknak mesterségesen lent kell azt tartania, vagyis leértékelést kell végrehajtania. Ez kevésbé a kereslet visszaszorításával (eszköze, az erkölcsi ráhatás nem hatékony), mint a kínálat növelésével történik. Ez ösztönzi az exportot, drágítja és ezért csökkenti az importot, hosszú távon viszont rontja a hazai áruk versenyképességét és inflációt gerjeszt. A leértékelődés ellen ható felértékelés hatásai fordítottak, a jegybank így védi a hazai árszínvonalat. Így hosszú távon a folyamatos leértékelés belső érdekek ellen hat, a felértékelésnél pedig az ország arany- és devizatartalékai jelentenek korlátot. Az Európai Monetáris Rendszer (EMS) igyekezett megoldani a problémákat a rövidtávú kölcsönök rendszerével (VSTF), de ez sem volt elegendő. Végül a spekulációs devizaügyletek elvárásainak megfelelően 2,25 %-ról a jelképesnek számító 15 %-ra növelték az intervenciós sávot. 

Tekintsük részletesebben a fenti hatásokat:
a)	Az export és import változása: hatással van az ország életszínvonalának alakulására, a makrogazdasági jövedelemre és ezen keresztül annak minden tényezőjére (a megtakarításra, a beruházásra, a kormányzati tevékenységre). A világpiaci ár és a belföldi ár arányának vizsgálata lényeges, mert a csökkenő cserearány beszűkíti a gazdaságot. Az export és az import alakulásáról a különböző nemzetközi mérlegek adnak tájékoztatást, mely jelentősen befolyásolja az ország nemzetközi megítélését. Ez jelenti a külkereskedelmi mérleget (mely csak az áruforgalmat veszi figyelembe), lényegesebb azonban a fizetési mérleg. Tartalmazza a deviza belföldiek és a deviza külföldiek között lebonyolított áru-, szolgáltatás- és pénzügyi műveleteket, egységes formában, csoportosítva azokat jellegük és tartalmuk szerint. Két fő eleme, a folyó fizetési mérleg és a tőkeforgalmi mérleg egyenlege nullának kellene, hogy legyen, de a költségvetéshez hasonlóan ez is lehet deficites vagy szufficites. Egyik sem előnyös hosszú távon, de akkor már inkább a szufficit, mert ez legalább a jegybanki devizatartalékokra van jótékony hatással. 
b)	A devizatartalék változása: közvetlen a fizetési mérleghez, közvetlenül a jegybanknak az árfolyamot befolyásoló tevékenységéhez kapcsolódik. Akkor ideális, ha legalább hat hónapi importot képes fedezni. Mivel a fizetési mérleg deficitje általános, ezáltal csökkenő tartalék külföldi hitelekkel növelhető, de ezzel – ha ezt nem követi az export növekedése – hosszú távon együtt jár az adósságcsapdával.
c)	Az inflációs változása: a leértékelés közvetlen hatása (egy országnak, ha teljesen zárt, nincs szüksége az inflációra, de ilyen persze nincs). Kiindulhat az árupiacról (termelés), de jelen esetben fontosabb az, aminek a pénzpiac a forrása. Azonban mert pusztán a nominál pénzmennyiség növekedését jelenti, hatása csak átmeneti, ezért ennek központi, ciklikus gerjesztése szükséges. Bizonyos fokú infláció kedvez a gazdasági folyamatoknak, de ha túllép ezen (ez többnyire két számjegynél kezdődik), az a gazdasági tisztánlátást és az ország megítélését rontja. 
d)	A devizaügyletek: a devizakereslet és –kínálat közel sem az árforgalomhoz kapcsolódik (azonnali, határidős forward és futures, fedezeti ügylet), hanem gyakoriak a spekulációs ügyletek is, annak minden formája (opciók, akár egyszerű, akár összetett). Bennfentes, titkos információk felhasználásával jelentős haszon érhető el a devizapiacon, de jellegéből eredően országok gazdaságát sodorhatja veszélybe. Bár nem közvetlenül spekuláció, a deviza szereplője az arbitrázsügyleteknek (háromvalutás stb.), mely segít az egyensúlyi árfolyam kialakításában. 

7)	Pénzügyi termékek, pénzügyi piacok (tőzsde, azonnali piac, határidős piac, határidős ügyletek, opciós ügyletek, arbitrázs ügylet)
8)	Pénz a nemzetközi kapcsolatokban (devizapolitika, valuta-és devizagazdálkodás, a nemzetközi monetáris rendszer és intézményei, Nemzetközi Valutaalap, Világbank, EBRD,EIB, BIS)
9)	Államháztartás fogalma, jellemzői, alrendszerei, Közpénzügyek (központi költségvetés, helyi önkormányzatok gazdálkodása, TB, elkülönített állami pénzalapok)

A költségvetési ciklus folyamata, elemei
1.	összefoglalás, előterjesztés
2.	vita, felhatalmazás
3.	végrehajtás, ellenőrzés
4.	beszámolás, felmentés

A parlamenti előterjesztést megelőzően a költségvetést össze kell állítani. Az összeállítás a tervezés folyamán történik.
                                                                          
Az összeállított költségvetést a kormány valamelyik tagja (nálunk a pénzügyminiszter) a kormány nevében terjeszti a Parlament elé.
                                                                          
Az előterjesztést követi a vita, amely általános és részletes. Általános vitában a költségvetés egészéről és annak gazdasági hatásáról, a változtatás lehetőségéről és korlátairól folyik a vita. Részletes vita már csak a költségvetés egyes tételeire, kiadási típusaira terjed ki.
                                                                           
A vitát követi a szavazás, a Parlament elfogadja, vagy nem fogadja el a költségvetést. El nem fogadás esetén, amennyiben a költségvetési év lezárult, előáll a törvényen kívüliség (ex-lex állapot)  időleges felhatalmazásra van szükség, azaz a kormány a legutóbbi költségvetési törvény előírásainak megfelelően beszedi a bevételeket és teljesíti a kiadásokat. A költségvetés el nem fogadása esetén a kormány lemond, vagy új költségvetést készít (a Parlament ajánlásainak megfelelően).
                                                                           
A költségvetés elfogadása esetén azt költségvetési törvényben rögzítik és felhatalmazzák a kormányt annak teljesítésére (a költségvetési törvény nem teljesítése nem jár jogi szankciókkal).
                                                                           
A költségvetési törvény végrehajtása érdekében a kormány is rendeleteket alkot, jogszabályokat ad ki. A végrehajtás szereplői azonosak a tervezés szereplőivel, de feladatuk természetesen eltérő. A végrehajtás fontos kérdése, hogy az egyes szereplőknek (minisztériumok, kormány) milyen átcsoportosítási, pótelőirányzati és tartalékalapfelhasználási lehetősége van.
A végrehajtással párhuzamosan történik az ellenőrzés (a kormány ellenőrzi saját apparátusát, hogy az megtesz-e mindent a költségvetési törvény teljesítéséért).
                                                                           
A végrehajtást követi a zárszámadás, amelyben a kormány valamelyik tagja beszámol arról, hogy hogyan teljesült a törvény, mik voltak az eltérés fő okai, következményei.
                                                                           
A beszámolót követi a vita (általános és részletes), majd a Parlament a zárszámadási törvénnyel visszavonja a felhatalmazást, azaz felmenti a kormányt a felelőssége alól.

Államháztartás
Az állam szerepe:
-	rendszerfenntartás: biztosítja a gazdaság működésének feltételrendszerét (pl. jogrend)
-	stabilizálás: a gazdaság ingadozását csillapítja
-	tőkeallokáció: azokra a területekre, amelyek a magántőke számára nem vonzóak (pl. alacsony profit), befektetéseket eszközöl
-	redisztribúció: a jövedelmek egyenlőtlenségének mérséklése.
Az államháztartás rendszere: Egyrészt egy pénzügyi alap, másrészt egy intézményrendszer, amely lehetővé teszi az állam számára a gazdasági funkciói érvényesítését.
Központi költségvetés: Az államháztartás átfogó alrendszere. Mérleg, mert a közbevételeket és közkiadásokat állítja szembe egymással. Pénzügyi terv, mert teljesüléséről a parlamentnek kell beszámolni. Törvény, amelyet a parlament fogad el. 
Bevételei:
-	adók
-	vám 
-	illetékek
-	tőkejövedelmek
-	privatizációs bevétel
Kiadásai:
-	állam-hatalmi jellegű feladatok finanszírozása (pl. katonaság)
-	államigazgatási feladatok finanszírozása (pl. hivatalok ráfordításainak finanszírozása)
-	lakossági ellátás (oktatás, egészségügy)
-	támogatások
-	adósságszolgálati teher (tőketörlesztés)
Elkülönített állami pénzalapok: Az állam meghatározott feladatait részben külső forrásokból finanszírozza. Tevékenysége a központi költségvetéstől független.
Két alap:
-	Munkaerő-piaci Alap
-	Központi Nukleáris Pénzügyi Alap
Bevétele a munkavállalói járulék (1%).
Önkormányzatok
Bevételei:
-	helyi adók
-	intézményi ellátási díjak
-	központi költségvetési támogatás
-	átengedetett központi adók
-	átvett bevételek
-	hitelek
Kiadásai:
-	működési kiadások
-	kamatfizetések
-	felhalmozási és tőkejellegű kiadások
-	vállalkozások folyó támogatása
-	lakossági pénzbeli juttatások
-	hitel-visszafizetések
-	tartalékok.
Társadalombiztosítás: Közös kockázatvállaláson alapuló kötelező biztosítási rendszer, amely a fedezeti elven (a bevételeknek fedeznie kell a juttatásokat) működik.
Nyugdíj-biztosítási alap:
-	öregségi nyugdíj
-	hozzátartozói baleseti nyugellátás
-	rokkantsági nyugellátás finanszírozása
Forrása: vállalkozásnál 18%, egyéneknél 8,5 %.
Egészségbiztosítási alap:
-	táppénz
-	baleseti ellátás
-	egészségügyi és gyógyászati szolgáltatások finanszírozása
Forrása: vállalkozásnál 11%, tételes és %-os EHO, egyéneknél 3%.
Az államháztartás vagyona: Állami feladatok ellátását szolgáló vagyon, amely a társadalom működését, a nemzetgazdaság céljainak megvalósítását segíti elő. Vagyonelemek:
-	kincstári vagyon
-	törvényben köztestületre ruházott vagyon
-	helyi- és helyi kisebbségi önkormányzatok vagyona
-	társadalombiztosítás vagyona.
Bérjárulék fizetés
Munkaadói járulék 3 %.
Munkavállalói járulék 1,5 %.
Alapja a munkavállaló részére munkaviszonya alapján kifizetett és elszámolt:
-	munkabér
-	illetmény
-	kereset
-	végkielégítés
-	jutalom
-	betegszabadság idejére adott díjazás
-	SZJA köteles természetbeni juttatás
-	Étkezési hozzájárulás 25%-a után.
Szerepe: munkanélküliek ellátásának, foglalkoztatásának elősegítése, illetve szakképzés elősegítése.

10)	Beruházási javaslatok és döntések (beruházás-gazdaságossági számítások), beruházások finanszírozása
11)	Befektetések értékpapírokba (részvény és kötvény hozamai, kockázatok kezelése- portfolió)
12)	Forgóeszközök- üzletfinanszírozás (készletek, követelések, bankhitel, lízing)

Lízing: angol eredetű szó (leasing), lefordítani nehézkes
Fogalma:-  elsődlegesen bérlet speciális változata, ahol a bérlő igényének megfelelő speciális eszközt adnak bérbe
-	hitelezési tevékenység, mert a hitelintézetek saját pénzkihelyezéseik között szerepeltetik, tehát speciális finanszírozási forma
-	kereskedelmi tevékenység, mert a lízingtársaság megvásárol egy eszközt, amelyet lízingdíjjal növelt összegben "ad el" partnerének
A lízing olyan üzlet, amelynek során a lízingbe adó azzal a céllal vásárolja meg a lízingbe vevő által kiválasztott jószágot, hogy adott időre díjfizetés ellenében a jószág használatát a lízingbe vevőnek átengedje.
Fő fajtái:1. pénzügyi vagy finanszírozási lízing
               2. operatív vagy működési lízing
•	Pénzügyi lízing
Pénzügyi szolgáltatások közé sorolt tevékenység, melynek során a lízingbe adó ingatlan vagy ingó dolog tulajdonjogát, ill. vagyoni értékű jogot a lízingbe vevő megbízása szerint abból a célból szerzi meg, hogy azt a lízingbe vevő határozott idejű használatába adja oly módon, hogy az a lízingbe vevő könyveiben kerül kimutatásra.
A használatba adással a lízingbe vevő:
-	viseli a kárveszély átszállásából származó kockázatot,
-	hasznok szedésére jogosulttá válik,
-	viseli a közvetlen terheket (fenntartási és amortizációs költség)
-	jogosultságot szerez, hogy a szerződésben kikötött időtartam lejártával a lízingdíj teljes tőketörlesztő és kamattörlesztő részének, valamint a szerződésben kikötött maradványérték megfizetésével a dolgon ő vagy az általa megjelölt személy tulajdonjogot szerezzen (gyakorlatilag vételi opció). Ha a lízingbe vevő nem él e jogával, a lízing tárgya visszakerül a lízingbe adó birtokába és könyveibe.
A bérbeadó gyakorlatilag a finanszírozó szerepét tölti be, a bérlő írja elő a lízingelni kívánt eszköz jellemzőit, sok esetben a gyártót és a szállítót is. E kötöttségek következtében válik visszavonhatatlanná a szerződés. Jellemzője, hogy ún. teljes amortizációs lízing, azaz a lízing futamideje olyan módon meghatározott, hogy ezalatt az időszak alatt a könyv szerinti érték nullára íródjon.
•	Operatív lízing
Olyan üzlettípus, amelynél a lízingbe adó a saját tulajdonában lévő eszközeit a lízingbe vevőnek díjfizetés ellenében határozott idejű használatra átengedi, úgy, hogy az eszközökkel történő haszonszerzés a lízingbe vevőt illeti, míg a kockázatot a felek megosztják a lízing futamideje alatt.
A lízingbe adó és a szállító azonos, a felek között közvetlen a kapcsolat.
A lízingbe adó:
-	komplex szolgáltatást ad a saját eszközei kihelyezésével
-	jövedelme itt főként a lízingdíj
-	tulajdonjog a futamidő végén nála marad
A lízingbe vevő:
-	érdekelt az eszközök kedvező felhasználásban (többletjövedelem)
-	nem érdekelt a tulajdonjog megszerzésében
-	lehetősége van a lízingtárgy újralízingelésére, de elővásárlási joga nincs

A szerződés felmondása nem korlátozott.

Egyéb típusai:
•	visszlízing: vállalatfinanszírozási lehetőség, mindig pénzügyi lízing
Az ingatlant vagy berendezést a tulajdonosa vagy gyártója a lízingcégnek értékesíti, majd ugyanekkor lízingszerződést köt a javak használati jogára és ugyanúgy üzemelteti, mint korábban, amíg a tulajdonosa volt. A lízingdíj forrása az üzemeltetés bevétele. A cég így eszközátcsoportosítást tud végrehajtani, a megszerzett pénzt termelésbe fekteti, és nem kényszerül hitel felvételére.
•	szervízlízing: pénzügyi és operatív lízing mellett szervízszolgáltatást végez a lízingtársaság, feltételeit rögzítik.
Csoportosítása:
a)	szerződésben résztvevők száma szerint:
-	közvetlen vagy bilaterális lízing: bérlő és bérbeadó szerződik egymással
-	klasszikus vagy trilaterális lízing: szállító és lízingbe vevő között a lízingcég közvetít
-	viszontlízing: trilaterális lízing szereplői mellé bekapcsolódik egy lebonyolító szervezet, a szerződések megkötésére
-	áttételes lízing: bérlőn és bérbe adón kívül a hitelezők kapcsolódnak az ügyletbe
b)	lízing iránya szerint:
-	belföldi lízing
-	exportlízing: berendezés és exportőr belföldi, lízingcég és bérbeadó más országban vannak
-	importlízing: bérbeadó és szállító külföldi, a többi résztvevő belföldi
-	tranzitlízing: ügylet résztvevői mindegyik más országban találhatók

c)	lízing tárgya szerint:
-	tőkejavak lízingje: ingatlan, gép, berendezés, stb.
-	fogyasztási javak lízingje: tartós fogyasztási cikkek
-	személyi lízing: szakemberek
d)	A bérelt tárgyak állapota szerint:
-	first hand lízing: lízing tárgya új állapotú
-	second hand lízing: újralízingelés
Lízingdíj:fedezetet kell nyújtania a vételárra, kamatra, értékcsökkenési leírásra és a társaság hasznára
Fizethető előre és utólag, díjfizetés üteme lehet degresszív vagy progresszív.
Lízingszorzó megállapítása: Fizetendő teljes lízingdíj / Gép teljes ára

Faktoring: áruszállításból, szolgáltatásnyújtásból származó rövidlejáratú követelések folyamatos megvásárlását, kezelését jelenti.
A hosszúlejáratra szóló szerződéses megegyezések alapján a faktor átveszi a szerződések fizetőképességi kockázatát és megelőlegezi a követelést. A faktoring alapvető funkciója a finanszírozási funkció, a társaság ügyfelének refinanszírozást biztosít az ellenérték 80-90%-ában.
Jelentős kockázatot vállal, előfordul, hogy a követelés behajthatatlan  visszkereseti jog
visszkereseti faktorálás: a faktor a vevő kockázatát nem vállalja át, általában akkor fizeti ki a követelést, ha a vevőtől már beszedte az ellenértéket
visszkereset nélküli faktorálás: faktorcég számára nagy kockázatú
a faktorcég hitelbírálata alapján igazolja vissza a szállító vevője megrendelését, mert ez a faktor kötelezettségvállalásának alapja
faktor ügyviteli feladatokat is átvállalja
faktor ügyfele a szolgáltatás után díjat köteles fizetni, amely áll:
-	faktoring jutalék
-	delcredere jutalék (fizetési kockázat átvállalásáért és a kamat finanszírozásáért)

A faktoring 3 résztvevője: 
-	faktoring szolgáltatás nyújtója (hitelintézet, amely a faktoring szolgáltatást eladja az áruügylet eladójának, az áruügyletben a szállítónak)
-	faktoring szolgáltatás vevője, aki a faktor hitelintézettel szerződést köt a követelés megvásárlására
-	áruügylet vevője: eladó részére fizetési kötelezettséggel bír
Szolgáltatásai: 
•	teljeskörű faktorálás (faktorálás delcredere felelősségvállalással)
Olyan faktoring, amelyben a faktor visszkereset fenntartása nélkül vásárolja meg ügyfele követelését, vállalva a nemfizetés kockázatát.
A faktor a szerződés alapján akkor is fizet, ha az áruügylet vevője nem fizet
                                
                        delcredere felelősségvállalás
A faktor vállalja az ellenérték beszedését, a biztosítást és a finanszírozást is.

•	Delcredere kockázat nélküli faktorálás: a faktor ügyfele követelését megvásárolja, vállalva a beszedést is, de hitelbiztosítást nem köt, ezért ha a vevő nem teljesíti fizetési kötelezettségét a faktor érvényesíti visszkereseti jogát.
•	Bizalmas (csendes) faktorálás: ha az eladó partnere kereskedelmi hitel igényének akar eleget tenni, de nem igényel adminisztratív és védelmi szolgáltatást. A faktor számlaleszámítolást hajt végre. Az ügyfél mentesül az adós kiértesítése alól, de a faktor visszkereseti joga fennáll. A nyilvántartás és behajtás az ügyfél dolga (csak jó bonitású partnerek között célszerű).
•	Nemzetközi faktoring: külföldi jogi személy külföldi fizetőeszközben (devizában) fennálló tartozását veszi meg a faktor.
kereskedelmi hitelezés, hitel futamideje hosszú, behajthatóság nehezebb  kockázatok megnőnek
Az importfaktor behajtja az importőrtől a követelést, elvégzi a szükséges adminisztrációt. Az exportfaktor részére az importfaktor átutalja az ellenértéket devizában, az exportfaktor elvégzi az adminisztrációt és szakaszonként elszámol ügyfelével.

Forfetírozás: bizonyos jogokról való lemondás
Az eredeti jogosult az őt megillető követelésről mond le a forfaitőr javára. Ez a gépek, beruházási javak szállításából és az ezekhez kapcsolódó szolgáltatásokból vagy áruszállításokból adódó későbbi időpontban esedékes követelések megvásárlását jelenti.
középlejáratú ügylet (6 hó-6 év), de lehet hosszúlejáratú követelések átruházása fix kamatozással
Az exportőr, ill. az áru vagy szolgáltatás eladója hitelre történő eladását átalakítja készpénzeladássá. Az eladó csak az áruval kapcsolatos hiányosságokért, ill. a követelések megfelelő állományáért felel, minden más kockázat a forfetőrt terheli-
A forfetőr banki és biztosítási szolgáltatásokat egyszerre kínál fel az eladónak és mentesíti az országkockázat és a nemfizetés kockázata alól. 

3 fő költségelem:
-   diszkontkamatláb: a forfetőr abból indul ki, hogy ő milyen piaci kamatok mellett tudja magát refinanszírozni és mennyit tud az ügyleten keresni
-	rendelkezésre tartási jutalék
-	opciós jutalék: arra az időszakra illeti meg a forfetőrt, amikor még nem biztos, hogy az eladónak lesznek olyan követelései, amelyeket forfetíroztatni akar, de ez szándékában áll és a forfetőr ezt vállalja is ( a forfetőrök csak akkor vállalják a kötelezettséget, ha a pénzpiacon várhatóan nem alakul ki nagyobb kamatmozgás).

Egyéb jellemzők:
-	váltó és számlakövetelések megvásárlása
-	egyedi megállapodások
-	csak áruügylettől elszakadt követelések, zárolt összeg nélkül
-	kockázatviselés és a finanszírozási funkció egymástól elválaszthatatlan
-	szolgáltatói funkció nem jelentős
-	vevő (importőr) a forfait ügylet létrejöttéről nem szerez tudomást
-	visszkereseti jog kikötése kizárt
-	költségek magasak, a teljes kockázat miatt

13)	Az adóztatás általános jellemzői (adópolitika, adók csoportosítása, adórendszer Magyarországon, adóelmélet), az ART (adókötelezettség, adóeljárás, adóhatóságok és adózók)

KÜLÖN FILE

14)	A személyi jövedelemadó hatálya, alanya, tárgya, mértéke, alapja, összevonandó (önálló és nem önálló jövedelmek) és külön adózó jövedelmek (egyéni vállalkozó, bérbeadás),  (bevétel, jövedelem definiálása)

KÜLÖN FILE

15)	Az ÁFA hatálya, alanya, alapja, mértéke, adómentesség, adólevonás, visszaigénylés, megfizetés, jövedéki adók

KÜLÖN FILE

16)	A Társasági adó (célja, alapelvei, alanyai, alapja, mértéke, adókedvezmények, bevallás, befizetés)

KÜLÖN FILE

17)	Az EVA alanya, alanyiság feltételei, nyilvántartások, alapja és mértéke, összefüggése más adónemekkel

KÜLÖN FILE

18)	A helyi adók rendszere (típusai, alapja, tárgya, mértéke, befizetése, bevallása)

KÜLÖN FILE
19)	A társadalombiztosítás rendszere (járulékok, mértéke, adókötelezettség, bevallás, befizetés)
20)	Egyéb adók, illetékek (munkaadói, munkavállalói járulék, gépjárműadó, szakképzési hozzájárulás, környezetvédelmi termékdíj, illetékek)
21)	Rövid és hosszú távú finanszírozási formák típusai és jellemzőik
22)	Kontrolling és a belső ellenőrzés szerepe a vállalkozások életében
23)	A jegybank szerepe és funkciói
24)	Az euró bevezetésének kérdései

KÜLÖN FILE

25)	A vállalat üzleti értéke, értékelése

26)	A pénzmosás jelentősége, és az ellene való küzdelem lépései

KÜLÖN FILE